Hjalmar Schacht
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Bundesarchiv_Bild_102-12733%2C_Hjalmar_Schacht.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_102-12733%2C_Hjalmar_Schacht.jpg)
Horace Greeley Hjalmar Schacht (22. jaanuar 1877 Tingleff (tänapäeval Tinglev, Taani) – 3. juuni 1970 München) oli Saksa poliitik, majandustegelane ja pankur.
Hjalmar Schacht oli pärit kaupmehe perekonnast. Aastatel 1895–1899 õppis ta majandusteadust Kielis, Münchenis ja Berliinis. 1900. aastal alustas ta tööd ühes kaubanduslepinguühingus. 1903. asus ta arhvivaarina tööle Dresdeni Panka, 1908. aastal sai ta sama panga asedirektoriks. 1916. aastal sai Schachtist Saksamaa Rahvusliku Panga (Nationalbank für Deutschland) direktor. 1918. aastal oli ta üks Saksa Demokraatliku Partei asutajaid. Pärast Saksamaa Rahvusliku Panga ühendamist Darmstadti Kaubandus- ja Tööstuspangaga sai Hjalmar Schacht uue Danat-Panga (Danat-Bank) juhatajaks. 1923. aasta novembris kutsuti ta riigi valuutakomissari ametikohale. Sama aasta detsembris määras riigikantsler Gustav Stresemann ta Saksamaa Riigipanga presidendiks. 1926. aastal astus ta Saksa Demokraatlikust Parteist välja ja asus sõlmina kontakte rahvuslikult meelestatud parempoolsete parteidega. 1930. aastal vastustas Schacht Youngi plaani ja astus Saksamaa Riigipanga presidendi ametikohalt tagasi. Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel määrati Hjalmar Schacht 16. märtsil 1933 uuesti Saksamaa Riigipanga presidendiks. Alates 2. augustist 1934 kuni 26. novembrini 1937 oli Hjalmar Schacht Saksamaa majandusminister. Pärast majandusministri ametist lahkumist oli Schacht kuni 1943. aastani portfellita minister. 20. jaanuaril 1939 vabastati ta Saksamaa Riigipanga presidendi ametikohalt.[1]
Pärast 20. juulil 1944 aset leidnud atentaati Adolf Hitlerile kahtlustasid võimud Schachti seotuses vandenõuga ja ta vahistati. Kuni sõja lõpuni hoiti teda kinni Dachau koonduslaagris.[2]
Nürnbergi protsessil oli Hjalmar Schacht süüdistatavate hulgas, kuid ta mõisteti 1. oktoobril 1946 õigeks ja vabastati samal päeval.[3] Mõni päev hiljem ta aga vahistati uuest ja mõisteti 1947. aastal Stuttgardis toimunud kohtuprotsessil 8 aastaks töölaagrisse. 1948. aasta septembris ta siiski vabastati.[4]
1953. aastal avaldas Schacht mälestusteraamatu "76 Jahre meines Lebens" ("Minu elu 76 aastat").
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ Hjalmar Schacht 1877-1970 Lebendiges Museum Online
- ↑ Hjalmar Schacht Spartacus Educational
- ↑ Hjalmar Schacht. Trial International
- ↑ Hjalmar Schacht Staatenlos Info
Välislingid
[muuda | muuda lähteteksti]Hjalmar Schacht – pildid, videod ja helifailid Wikimedia Commonsis