Anton von Werner
Anton von Werner | |
---|---|
![]() Selvportræt, 1885 | |
Personlig information | |
Født | Anton Alexander von Werner ![]() 9. maj 1843 ![]() Frankfurt (Oder), Brandenburg, Tyskland ![]() |
Død | 4. januar 1915 (71 år) ![]() Berlin, Tyskland ![]() |
Gravsted | Alter Zwölf-Apostel-Kirchhof ![]() |
Bopæl | Frankfurt am Main ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Det Statslige Akademi for Billedkunst i Karlsruhe, Preußische Akademie der Künste, Berliner Akademie der Künste ![]() |
Elev af | Adolf Des Coudres, Johann Wilhelm Schirmer, August von Kloeber ![]() |
Medlem af | Kungliga Akademien för de fria konsterna, Forening af Berlin Kunstnere (fra 1871) ![]() |
Beskæftigelse | Kunstmaler, historiemaler ![]() |
Fagområde | Historiemaleri ![]() |
Arbejdsgiver | Universität der Künste Berlin (fra 1875) ![]() |
Arbejdssted | Berlin ![]() |
Elever | Carl Sterry[1], Max Koner ![]() |
Genre | Historiemaleri ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Den røde ørns orden, 1. klasse, Bayerske Maximiliansorden for videnskab og kunst (1887) ![]() |
Signatur | |
![]() | |
Information med symbolet ![]() |
Anton von Werner (født 9. maj 1843 i Frankfurt an der Oder, død 4. januar 1915 i Berlin) var en preussisk historiemaler.
Anton von Werner begyndte sin karriere i året 1857 som lærling, før han i 1860 begyndte at studere ved Berlins Akademie der Künste. For at samle flere indtryk rejste han i 1862 til akademiet i Karlsruhe for at fortsætte uddannelsen der. I 1870 eskalerede konflikten mellem Frankrig og Preussen, og Anton von Werner deltog som soldat i den tysk-franske krig, 27 år gammel. Samme år mødte han første gang kronprins Friedrich Wilhelm. Da han kom tilbage fra felten i 1871 drog han tilbage til Berlin, hvor han boede i Lützowstraße 31. I 1874 flyttede han til en villa i Potsdamer Straße 113, og havde da allerede en etableret position som maler og var forholdsvis velstående. I 1875 blev han direktør for Königliche Hochschule der bildende Künste. Samme år åbnede han et nyt atelier i Karlsbad 21. Han blev generalkommisær for den tyske afdeling i verdensudstillingen i 1895 og senere også formand for Berlins kunstnerforening. Hans æresgrav befinder sig på den gamle Zwölf-Apostel-Kirchhof i Berlin-Schöneberg.
Anton von Werners mest kendt værk er "Die Proklamation des Deutschen Kaiserreiches", hvor motivet er fra Spejlsalen i Versailles, hvor det tyske kejserrige udråbtes til de tyske fyrsters sabelhilsen. Slottet Versailles var hovedkvarter for de preussiske styrker i Frankrig under den tysk-franske krig, og frem til Frankrig havde betalt de pålagte krigsskadeserstatninger.
Vigtige værker
[redigér | rediger kildetekst]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/A_v_Werner_-_Kaiserproklamation_am_18_Januar_1871_%283._Fassung_1885%29.jpg/220px-A_v_Werner_-_Kaiserproklamation_am_18_Januar_1871_%283._Fassung_1885%29.jpg)
- 1864 "Kinderkopf im Profil"
- 1867 "Kauernder Jüngling"
- 1872 "Allegorie auf die Entstehung der deutschen Einheit" (en forstudie til mosaikken til Siegessäule i Berlin)
- 1873 "Husar und älterer Offizier"
- 1877 "Die Proklamation des Deutschen Kaiserreiches"
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Friedrich_III_and_Field_Marshal_Helmut_von_Moltke.jpg/220px-Friedrich_III_and_Field_Marshal_Helmut_von_Moltke.jpg)