Dědic
Dědic je pokračovatel v tradici resp. osoba s nárokem na majetek zůstavitele.
Ve výrocích
[editovat]- Poslední Mistr zvučící písně, spanilá ústa umění hudebního, dědic a šiřitel nesmrtelné slávy Händelovy a Bachovy, Haydnovy a Mozartovy dokonal, a my plačíce stojíme u přervaných strun doznělé lyry …[1]
— Franz Grillparzer, smuteční projev pro Beethovena - Nejvirulentnější projevy tohoto "exterminacionistického" nebo genocidního antisionismu přišly z arabsko-muslimského světa, což je historický dědic forem totalitního antisemitismu v Hitlerově Německu a Sovětském svazu na počátku 20. století.
The most virulent expressions of this ‘exterminationist’ or genocidal anti-Zionism have come from the Arab-Muslim world, which is the historical heir of the earlier 20th century forms of totalitarian anti-Semitism in Hitler’s Germany and the Soviet Union.[2]
— Robert Solomon Wistrich - Všichni jsme Proustovi dědicové.[3]
— Jiří Konůpek - My, dědici chaosu, musíme být architekty nové jednoty.
We, the inheritors of chaos, must be the architects of a new unity.[4]
— Frederick John Kiesler
Reference
[editovat]- ↑ Kalendárium. ceskatelevize.cz [online]. [cit. 2011-03-21]. Dostupné online.
- ↑ ROBERTS, Sam. Robert S. Wistrich, Scholar of Anti-Semitism, Dies at 70. nytimes.com [online]. 2015-05-28 [cit. 2015-06-02]. Dostupné online.
- ↑ Hledač ztraceného času Proust je všude kolem nás. Navazuje na něj Kundera i Pamuk. art.ihned.cz [online]. 2013-05-05 [cit. 2013-05-06]. Dostupné online.
- ↑ LEVIN, Gail. Lee Krasner: A Biography. [s.l.] : HarperCollins, 2011. S. 198. (angličtina)