Vyborg
Vyborg Выборг | |
---|---|
![]() Pohled na město z věže sv. Olafa | |
Poloha | |
Souřadnice | 60°42′38″ s. š., 28°44′59″ v. d. |
Nadmořská výška | 3 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+3[1] |
Stát | ![]() |
Federální okruh | Severozápadní |
Oblast | Leningradská |
![]() Leningradská oblast na mapě Ruska | |
![]() ![]() Vyborg | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 160,8 km² |
Počet obyvatel | 71 279 (2024)[2] |
Hustota zalidnění | 443,1 obyv./km² |
Správa | |
Vznik | 1293 |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | (+7)81378 |
PSČ | 188800-188811 |
Označení vozidel | 47 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vyborg (rusky Выборг, finsky Viipuri, švédsky Viborg, německy Wiburg) je město na severozápadě Ruska v Leningradské oblasti. Leží na Karelské šíji ve Vyborském zálivu, 130 km severozápadně od Petrohradu a 38 km jižně od hranice s Finskem. Žije v něm téměř 72 000 lidí.
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Suecia_3-122_%3B_Viborg_1709.jpg/220px-Suecia_3-122_%3B_Viborg_1709.jpg)
Oblast dnešního Vyborgu byla starodávným obchodním centrem na západní větvi řeky Vuoksi tekoucí z jezera Saimaa přímo do Finského zálivu, která později vyschla. Žili zde Karelové, finické kmeny, které postupně přešly pod vládu Novgorodu a Švédska.
První Vyborský hrad byl založen roku 1293 během třetí švédské křížové výpravě maršálem Torkelem Knutssonem. O hrad se mezi Švédskem a Novgorodem bojovalo dlouhá desetiletí. Vyborg se stal definitivně částí Švédska roku 1323 po uzavření Nöteborského míru. Přestál pak i dlouhé dobývání ruského vojevůdce D. Ščenji, během rusko-švédské války v letech 1496–1499. Teprve Petr I. město roku 1710 dobyl a to patřilo až do roku 1917 Rusku. Po bolševické revoluci 1917 přešlo pod nově vzniknuvší Finsko a roku 1940 po krátké, ale kruté Zimní válce mezi SSSR a Finskem, [3] se stalo opět ruským (sovětským). Bylo to jednou z podmínek mírové smlouvy, která byla podepsána 12. března 1940. V té době to bylo čtvrté největší finské město.
Infrastruktura
[editovat | editovat zdroj]Ve Vyborgu sídlí jedno oddělení ruské Severovýchodní akademie pro státní zaměstnance a pobočka státní Inženýrsko-ekonomické akademie v Petrohradu.
V blízkosti Vyborgu je umístěno technické zařízení pro výměnu elektrické energie mezi sítěmi Ruska a skandinávských zemí. Celková kapacita přenosu energie činí až 1065 megawattů.
Ve Vyborgu začíná plynovod Nord Stream, kterým je od roku 2011 dopravován zemní plyn z ruských nalezišť do Německa.
Fotogalerie
[editovat | editovat zdroj]-
Radniční věž (cca 1500)
-
Kulatá věž (cca 1550)
-
Vyborský hrad
-
Město z věže svatého Olafa
-
Pohled z věže svatého Olafa
-
Ulice v centru Vyborgu
-
Vyborg z věže hradu
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Ruský federální zákon 248-ФЗ Moskva: Правительство Российской Федерации, 2014-07-21 [cit. 2014-11-05]. (rusky)
- ↑
Q127222718
. Dostupné online. - ↑ http://www.palba.cz/viewforum.php?f=188
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Vyborg na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo Vyborg ve Wikislovníku
Encyklopedické heslo Vyborg v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Texty
[editovat | editovat zdroj]Slovníkové heslo Vyborg ve Wikislovníku
- Oficiální stránky Vyborgu
- Historie Vyborgu
- Vyborská knihovna
Mapy
[editovat | editovat zdroj]- Vyborg v roce 1939
- Vyborg v roce 1902 Archivováno 2. 2. 2007 na Wayback Machine.
- Vyborg okolo roku 1750 Archivováno 17. 12. 2006 na Wayback Machine.