Tyrannosaurus v populární kultuře
Tyrannosaurus rex patří k nejpopulárnějším druhohorním dinosaurům a pravděpodobně i pravěkým tvorům vůbec.[1][2] Jeho popularita je založena na jeho obřích rozměrech a extrémně mohutné lebce s obřími zuby, která sloužila jako účinná vražedná zbraň. Tyranosauři nebyli nejdelší draví dinosauři, podle novějších studií ale byli zřejmě nejmohutnější a nejtěžší, takže je skutečně můžeme považovat za největší dosud známé dravé dinosaury.[3] Tyranosaurus patří dlouhodobě k nejznámějším a nejpopulárnějším dinosaurům i pravěkým živočichům vůbec.[4][5][6] V roce 2024 byl formálně popsán další druh tohoto rodu, T. mcraeensis.[7]
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d3/King_Kong_vs_Tyrannosaurus.jpg/220px-King_Kong_vs_Tyrannosaurus.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Replika_lebky_druhu_T._rex.jpg/220px-Replika_lebky_druhu_T._rex.jpg)
Zkameněliny tyranosauridů mohli objevovat náhodně již původní obyvatelé Severní Ameriky dlouho před příchodem Evropanů. První fosilní pozůstatky tohoto obřího teropoda byly objeveny v Coloradu roku 1874, nebyly však ještě správně určeny.[8] V roce 1892 objevil dva erodované obratle v oblasti Black Hills na území Jižní Dakoty paleontolog Edward Drinker Cope. Pojmenoval je Manospondylus gigas, čímž zavdal pozdější podnět k obavám o platnost jména Tyrannosaurus rex. Ukázalo se totiž, že jím popsané fosilie lze bezpečně přiřadit právě k druhu T. rex a podle pravidla o prioritě prvního vědeckého názvu mohl být tedy T. rex teoreticky nahrazen taxonem M. gigas. V roce 2000 nicméně vstoupilo v platnost pravidlo, které druhové jméno T. rex jaksi formálně zakonzervovalo a ochránilo před snahami o jeho případné zneplatnění.[9] Druh Tyrannosaurus rex byl formálně popsán až v roce 1905 na základě objevu holotypu, nalezeného ve východní Montaně (souvrství Hell Creek) o tři roky dříve Barnumem Brownem.[10] Druh T. rex byl proslaven zejména od roku 1915 spolu s odhalením smontované kostry v americkém přírodovědeckém muzeu v New Yorku. Hospodářská recese potom dalším objevům příliš nepřála, nové exempláře začaly být objevovány až v 60. a zejména pak 80. letech 20. století.[11] Dlouho bylo známo jen několik exemplářů, k roku 2021 je však známo již téměř šedesát kosterních exemplářů v různém stupni zachování. Tyrannosaurus díky tomu patří k nejlépe prozkoumaným dravým dinosaurům. Známe také pravděpodobné "měkké tkáně" a původní biomolekuly, izolované z fosilií exempláře známého jako "B-rex" (MOR 1125), objeveného ve východní Montaně roku 2000. Jednalo se nejspíš o mladou samici ve věku kolem 18 let, která byla v době své smrti gravidní.[12]
Ankety ukazují, že i přes výraznou stopu této skupiny vyhynulých tvorů v populární kultuře je celková obeznámenost veřejnosti s ní poměrně špatná. Například bezmála polovina americké dospělé veřejnosti se k roku 2021 stále domnívá, že klasičtí dinosauři (nepočítaje ptáky) stále existují v odlehlých koutech naší planety nebo že dinosauři jako skupina vyhynuli před méně než 10 000 lety. V průměru si respondenti vzpomněli pouze na čtyři jména dinosaurů, přičemž jasně dominoval právě Tyrannosaurus rex.[13]
Tyrannosaurus rex se také jako ikona populární kultury stal objektem zájmu mnoha lidí a spolu s tím také vznikaly různé nepravdy, mýty a pověry o tomto dinosaurovi. Víme například, že jeho přední končetiny nebyly zcela bez účelu, byl spíše chodcem než běžcem a měl velmi výkonný a ostrý zrak.[14]
Podle mírně kontroverzní studie, publikované předběžně v březnu roku 2022, neexistoval pouze druh T. rex, ale také dva další samostatné druhy rodu Tyrannosaurus, a to druhy, T. imperator (např. exemplář "Sue") a T. regina (např. exemplář "Wankel Rex").[15]
Ve filmech a obrazových médiích
[editovat | editovat zdroj]Velikost a děsivé vzezření tyranosaura jej předurčilo k tomu, aby se stal vyhledávaným objektem také ve filmovém průmyslu. V kinematografii se obří dravec objevuje již od roku 1918, kdy byl poprvé vyobrazen v krátkém trikovém filmu The Ghost of Slumber Mountain.[16] Později byl zobrazen ještě výrazněji ve filmech Ztracený svět z roku 1925[17] a King Kong z roku 1933[18]. Nejslavnějšími filmovými scénami s tyranosaurem jsou však scény v animovaném filmu Fantasia od Walta Disneyho (1940)[19] a zejména pak ve snímcích ze série Jurských parků a Jurských světů (od roku 1993)[20].
Tyranosaurus je natolik populárním a známým teropodem, že se na internetu i v jiných médiích často objevují různé hypotetické představy o jeho potenciální interakci se současnými živočichy (zejména se samotným člověkem).[21]
V průběhu doby se ustavily jisté trendy v zobrazování tyranosaura, z nichž některé jsou nesprávné a zavádějící. Příkladem může být zobrazování tohoto druhu v zastaralé a nesprávné vertikalizované pozici.[22]
Literatura a herní průmysl
[editovat | editovat zdroj]Jako nejznámější dravý dinosaurus se druh T. rex objevil v mnoha knižních románech, z nichž nejznámějším je pravděpodobně Jurský park Michaela Crichtona.[23][24] Postava "T-rexe" byla také jedním z prvních superhrdinů série Marvel Comics.[25] Objevil se však také v mnoha počítačových hrách, jako jsou herní série Dino Crisis, Turok, Zoo Tycoon nebo Tomb Raider. V novější době je to pak například simulace Saurian, zavádějící hráče do světa severoamerické pozdní křídy.[26]
V povídce Ray Bradburyho Burácení hromu (též Zahřmění či Hlas hromu, v originále A sound of Thunder, 1952) vyvolá při cestě do minulosti úlek ze setkání s tyranosaurem nenávratné změny v době, ze které cestovatelé časem přicházejí.[27] Na námět povídky vznikl v roce 2004 film Lovci dinosaurů.[28]
Některé exempláře tyranosaura se staly literárními "celebritami" ve své vlastní kategorii. Nejznámějším příkladem je exemplář "Sue" z Jižní Dakoty, dosud nejkompletnější a možná největší známý kosterní jedinec na světě. O příběhu jeho objevu a následných soudních sporů o vlastnictví fosilie byl natočen celovečerní dokumentární film a vydáno několik knih.[29]
Tyrannosaurus se však objevuje také v komiksové tvorbě a jeho jméno převzala v 60. letech 20. století například někdejší britská hudební skupina T. Rex.[30]
Výraznými proměnami prošel obraz druhu T. rex například také v periodiku National Geographic, ve kterém je vyobrazován opakovaně již od roku 1919.[31]
Modely
[editovat | editovat zdroj]Největší model tohoto dinosaura stojí od podzimu roku 2000 v kanadském Drumhelleru. Jedná se o vertikální zpodobnění v nadživotní velikosti, s výškou 26 metrů a hmotností téměř 66 tun. Ve skutečnosti dosahoval tyranosaurus výšky hřbetu kolem 4 metrů a vážil maximálně asi 9 tun.[32] Model tyranosauřího exempláře "Sue" v životní velikosti byl umístěn v chicagském Field Museum v létě roku 2020.[33]
Dražby
[editovat | editovat zdroj]Cenné kosterní exempláře tyranosaurů bývají v posledních letech předmětem veřejných dražeb, kde jsou prodávány do soukromých rukou za horentní sumy. Po "Sue", která byla v roce 1997 vydražena za tehdy rekordních 8,36 milionu dolarů byla v říjnu 2020 vydražena také dobře zachovaná kostra exempláře "Stan" za rekordních 31,8 milionu dolarů. Tyto praktiky jsou však velkou ztrátou pro vědu i širší veřejnost.[34]
V březnu 2022 bylo zjištěno, že kostra "Stana" byla pravděpodobně zakoupena pro nové "dinosauří" muzeum v Abú Dhabí (Spojené arabské emiráty).[35]
Související články
[editovat | editovat zdroj]- Časová osa výzkumu tyranosauroidů
- Dochované exempláře tyranosaura
- Dinosauři v populární kultuře
- Stegosaurus v populární kultuře
- Velociraptor v populární kultuře
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Bakker, Robert (2000). "Prologue". In Fiffer S (ed.). Tyrannosaurus Sue. New York: W. H. Freeman & Company. pp. xi–xiv. ISBN 0-7167-4017-6
- ↑ Článek ke 115. výročí vědeckého popisu na webu magazínu 100+1 ZZ (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Top 5 obřích dinosauřích zabijáků. OSEL.cz [online]. 20. dubna 2020. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. 115 let dinosauří legendy. OSEL.cz [online]. 29. října 2020. Dostupné online. (česky)
- ↑ https://www.idnes.cz/technet/veda/dinosaurus-fosilie-zkamenelina-jursky-park-tyranosaurus-rex-dravec.A211126_135407_veda_vse
- ↑ https://www.nd.edu/stories/saving-pecks-rex/
- ↑ https://www.osel.cz/13283-novy-druh-krale-dravych-dinosauru.html
- ↑ SOCHA, Vladimír. Tyranosaurus nebo hromový pták. OSEL.cz [online]. 12. listopadu 2020. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Manospondylus gigas. OSEL.cz [online]. 21. října 2019. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Jak byl objeven Tyrannosaurus rex. OSEL.cz [online]. 21. dubna 2015. Dostupné online. (česky)
- ↑ https://www.smithsonianmag.com/science-nature/how-we-elected-t-rex-be-our-tyrant-lizard-king-180969419/
- ↑ SOCHA, Vladimír. Příběh gravidní tyranosauřice pokračuje. OSEL.cz [online]. 23. prosince 2021. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Skutečně existoval Doyouthinktheysaurus?. OSEL.cz [online]. 10. června 2021. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Největší nesmysly tradované o druhu Tyrannosaurus rex. OSEL.cz [online]. 12. listopadu 2021. Dostupné online. (česky)
- ↑ Gregory S. Paul, W. Scott Persons IV & Jay Van Raalte (2022). The Tyrant Lizard King, Queen and Emperor: Multiple Lines of Morphological and Stratigraphic Evidence Support Subtle Evolution and Probable Speciation Within the North American Genus Tyrannosaurus. Evolutionary Biology (advance online publication). doi: https://doi.org/10.1007/s11692-022-09561-5
- ↑ https://www.imdb.com/title/tt0009105/
- ↑ https://www.imdb.com/title/tt0016039/
- ↑ https://www.imdb.com/title/tt0024216/
- ↑ https://www.imdb.com/title/tt0032455/
- ↑ https://www.rottentomatoes.com/m/jurassic_park
- ↑ SOCHA, Vladimír. Jak přežít setkání s tyranosaurem. OSEL.cz [online]. 22. března 2021. Dostupné online. (česky)
- ↑ SOCHA, Vladimír. Jak nekreslit tyranosaura. OSEL.cz [online]. 1. června 2021. Dostupné online. (česky)
- ↑ http://www.michaelcrichton.com/jurassic-park/
- ↑ https://dinosaurusblog.com/2011/01/28/880398-historie-zvana-jursky-park/
- ↑ https://movieweb.com/avengers-dinosaur-marvel-first-superhero-t-rex-avengers/
- ↑ https://sauriangame.squarespace.com/
- ↑ Burácení hromu / Hlas hromu [online]. Databáze knih [cit. 2023-11-13]. Dostupné online.
- ↑ Lovci dinosaurů [online]. FDb.cz [cit. 2023-11-13]. Dostupné online.
- ↑ Elizabeth D. Jones (2020). Assumptions of authority: the story of Sue the T-rex and controversy over access to fossils. History and Philosophy of the Life Sciences, 42, Article number: 2. doi: https://doi.org/10.1007/s40656-019-0288-4
- ↑ https://www.allmusic.com/artist/t-rex-mn0000005882
- ↑ https://www.nationalgeographic.com/history/article/dinosaur-t-rex-magazine-illustrations
- ↑ https://calgaryherald.com/news/looking-her-absolute-best-worlds-largest-dinosaur-in-drumheller-undergoing-300k-restoration
- ↑ https://blog.everythingdinosaur.co.uk/blog/_archives/2020/08/05/lifelike-replica-of-sue-t-rex-goes-on-display.html
- ↑ https://dinosaurusblog.com/2020/10/12/vydrazeni-stana-prohrou-pro-vedu/
- ↑ https://www.nationalgeographic.com/science/article/stan-the-t-rex-found-worlds-most-expensive-fossil-finds-home-in-a-new-museum
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Horner, J. and Lessem D. (1993). The Complete T. Rex. New York: Simon & Schuster.
- Larson, P.; Carpenter, K. (eds.) (2008): Tyrannosaurus rex: The Tyrant King. Indiana University Press, Indianopolis.
- Socha, V. (2019). Legenda jménem Tyrannosaurus rex. Pavel Mervart, Červený Kostelec. (str. 289-295)
- Socha, Vladimír (2023). Tematika dinosaurů jako prostředek badatelsky orientovaného vyučování (PDF). Rigorózní práce na PřF UPOL, Katedra Geologie (212 str.)