Llywelyn ap Gruffydd
Llywelyn ap Gruffydd | |
---|---|
král Walesu | |
![]() | |
Doba vlády | 1267 – 11. prosinec 1282 |
Narození | 1223? |
Úmrtí | 11. prosince 1282 Builth Wells |
Předchůdce | Dafydd ap Llywelyn |
Nástupce | nejstarší syn anglického panovníka |
Manželka | Eleonora z Montfortu |
Potomci | Gwenllian z Walesu |
Otec | Gruffydd ap Llywelyn Fawr |
Matka | Senena ferch Rhodri |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Llywelyn ap Gruffydd, někdy také zván Llywelyn Poslední (velšsky Llywelyn Ein Llyw Olaf;[pozn. 1] anglicky Llywelyn the Last, 1223? – 11. prosince 1282) byl posledním knížetem nezávislého Walesu předtím, než tato země byla ovládnuta anglickým králem Eduardem I.
Život
[editovat | editovat zdroj]Llywelyn byl druhým synem Gruffydda ap Llywelyn Fawra. Po smrti dědečka se stal králem severovelšského království Gwynedd jeho strýc Dafydd ap Llywelyn. Jeho otec Gruffydd a jeho bratr Owain byli zpočátku vězněni a poté předáni jako rukojmí Jindřicha III. Gruffydd zemřel při pokusu o útěk z londýnského Toweru roku 1244. Llywelyn a Owain se dohodli roku 1247 s Jindřichem III., který svolil k tomu, aby vládli v části Gwyneddského království. Později se Llywelyn s Owainem nepohodl; v červnu 1255 Llywelyn nad vojskem Owaina a jeho spojence Dafydda zvítězil a stal se tak samostatným panovníkem.
V Anglii Simon z Montfortu porazil roku 1264 v bitvě u Lewes královo vojsko a zajal krále. Llywelyn s ním začal roku 1265 jednat a nabídl mu 30 000 marek za trvalý mír a jeho uznání jako vládce Walesu. Po Montfortově smrti zahájil Llywelyn ve Walesu ofenzívu, aby využil času, než si anglický král upevní pozici. Roku 1267 podepsali oba mírovou dohodu z Montgomery, která Llywelyna uznala panovníkem celého Walesu. Cenou byl roční poplatek ve výši asi 30 000 marek. Llywelynovy ambice nesli nelibě někteří menší vládci především v jižním Walesu.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Llywelyn_the_Last_at_Cardiff_City_Hall.jpg/170px-Llywelyn_the_Last_at_Cardiff_City_Hall.jpg)
Llywelyn si znepřátelil anglického krále Eduarda I. i tím, že nadále udržoval styky s rodem Montfortů a oženil se se Simonovou dcerou Eleonorou.[pozn. 2] Eduard ho roku 1276 prohlásil za vzbouřence a následující rok sestavil velkou armádu na tažení do Walesu. V létě 1277 část jeho vojska obsadila ostrov Anglesey a druhá se utábořila u Deganwy. Llywelynovo vojsko tím ztratilo zásoby potravin a on sám byl nucen jednat. Výsledkem bylo omezení jeho vlády pouze na Gwynedd.
Na počátku roku 1282 mnoho menších velšských panovníků, kteří roku 1277 podporovali Eduarda proti Llywelynovi, ztratili iluze o chování anglických důstojníků, napadli Angličany na hradu Hawarden a zahájili obléhání Rhuddlanu. Tato vzpoura se rozšířila i do jiných oblastí Walesu. Llywelyn, podle dopisu, který poslal arcibiskupu canterburskému, nebyl zapojen do plánování této rebelie. Nicméně cítil se zavázán podporovat svého bratra a tak vypukla válka.
Události měly podobný průběh jako roku 1277, když Eduard obsadil Anglesey a zabral úrodu. Llywelynovi bylo nabídnuto velké panství v Anglii, pokud se stáhne, ten to ale odmítl. Nechal Dafydda, aby zajistil obranu Gwyneddu a sám se vydal s vojskem na jih, aby tak otevřel další frontu. V bitvě u Orewin Bridge byl však v prosinci 1282 zabit. Přesné okolnosti nejsou známy, ale dobové prameny se shodují, že byl s malou skupinkou nejvěrnějších vylákán od svého vojska do pasti. Poté Eduard nechal Llywelynovi useknout hlavu, tu nabodnout na kopí, ukázat své armádě a následně poslat do Londýna, kde byla nad branou Toweru vystavena lidem k posměchu. Visela tam ještě řadu let.[1]
Po Llywelynově smrti morálka velšského vojska opadla, a i když Dafydd odolával, byl následující rok poražen, zajat a popraven.[pozn. 3] Eduard poté Gwyneddu odňal veškeré královské insignie a roku 1301 svému následníku udělil titul prince z Walesu.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ doslovný význam přídomku je „Náš poslední vůdce/obránce“
- ↑ Eleonora byla z matčiny strany vnučkou anglického krále Jana Bezzemka, tudíž její případné mužské potomstvo teoreticky mohlo později vznést nárok na anglický trůn.
- ↑ Spolu s ním byla zajata i jeho rodina a také Llywelynova roční dcerka, princezna Gwenllian. Tu Eduard nařídil převézt do východoanglického kláštera, kde zůstala uvězněna po celý zbytek svého více než půlstoletého života.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Llywelyn the Last na anglické Wikipedii.
- ↑ The Death of Llywelyn ap Gruffudd. www.cilmeri.org [online]. [cit. 2014-08-21]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-02-09.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Llywelyn ap Gruffydd na Wikimedia Commons