Kira Muratovová
Kira Georgijevna Muratova | |
---|---|
![]() Kira Georgijevna Muratova (2006) | |
Rodné jméno | Кіра Георгіївна Короткова |
Narození | 5. listopadu 1934 Soroca |
Úmrtí | 6. června 2018 (ve věku 83 let) Oděsa |
Příčina úmrtí | cévní mozková příhoda |
Místo pohřbení | Tairovske cemetery |
Alma mater | Gerasimovova všeruská státní univerzita kinematografie (do 1959) |
Povolání | filmová režisérka, scenáristka a filmová herečka |
Rodiče | Natalia Isaakovna Scurtu |
Manžel(ka) | Oleksandr Muratov |
Ocenění | Stříbrný medvěd (1990) Nika (1995) Státní cena Tarase Ševčenka (1997) Berlínská umělecká cena (1999) Oleksandr Dovzhenko State Prize (2002) Řád přátelství (2004) Medaile 20. výročí nezávislosti Ukrajiny (2011) … více na Wikidatech |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kira Muratovová (Кіра Георгіївна Мура́това, 5. listopadu 1934 Soroca – 6. června 2018 Oděsa) byla ukrajinská filmová režisérka a scenáristka.
Život a kariéra
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/KiraMuratova_OdFest.jpg/220px-KiraMuratova_OdFest.jpg)
Narodila se jako Kira Korotkovová v moldavském městě Soroca, které bylo mezi světovými válkami součástí Rumunského království. Její otec byl inženýr ruské národnosti, její matka byla Rumunka židovského původu a pracovala jako gynekoložka. Oba byli členy Komunistické strany Rumunska. Za druhé světové války byl její otec popraven za ilegální činnost a Kira s matkou žily v evakuaci v Taškentu.[1]
Vystudovala filologii na Lomonosovově univerzitě a filmovou režii na VGIKu. První film natočila s manželem Alexandrem Muratovem a získala zaměstnání v Oděském filmovém studiu.[2] V roce 1967 režírovala svůj první samostatný film Krátká setkání, k němuž také napsala scénář a hrála roli Valentiny Sviridovové.
Její filmy se vyznačují formální originalitou, absurdním humorem a důrazem na ženský úhel pohledu.[3] Inspirovala se postupy francouzské nové vlny i fantaskním světem Federica Felliniho. Pro společenskokritické tendence měla Muratovová problémy se sovětskou cenzurou a širší publikum se s její tvorbou seznámilo až v období perestrojky.[4] Za film Astenický syndrom získala v roce 1990 cenu poroty na Berlínském mezinárodním filmovém festivalu.[5] V roce 1993 jí byla udělena Ševčenkova cena a v roce 1999 Řád knížete Jaroslava Moudrého. Šestkrát získala cenu Nika. V roce 1997 se stala členkou Národní akademie ukrajinského umění.
V roce 2014 podpořila Euromajdan.[6]
Filmy
[editovat | editovat zdroj]- 1967 Krátká setkání
- 1971 Dlouhé loučení
- 1979 Poznávajíc širý svět
- 1990 Astenický syndrom
- 1992 Útlocitný policajt
- 1997 Tři příběhy
- 2001 Druhořadí lidé
- 2002 Čechovovské motivy
- 2004 Ladič
- 2007 Dva v jednom
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Close-Up Film Centre Dostupné online
- ↑ International Film Festival Rotterdam Dostupné online
- ↑ Senses of Cinema Dostupné online
- ↑ The Calvert Journal Dostupné online
- ↑ The Guardian Dostupné online
- ↑ In Their Own League Dostupné online
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Kira Georgijevna Muratova na Wikimedia Commons
- КИРА МУРАТОВА