Antonio Maura
Antonio Maura | |
---|---|
![]() | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Liberal-Conservative Party Liberální strana |
Rodné jméno | Antonio Maura Montaner |
Narození | 2. května 1853 Palma de Mallorca |
Úmrtí | 13. prosince 1925 (ve věku 72 let) Torrelodones |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | Hřbitov v San Isidro (40°24′4″ s. š., 3°43′41″ z. d.) |
Choť | Constancia Gamazo |
Rodiče | Bartolomé Maura y Gelabert a Margarita Montaner Llampayes |
Děti | Gabriel Maura Gamazo Miguel Maura Honorio Maura Gamazo Constancia Maura Gamazo Susana Maura Gamazo José María Maura Gamazo Antonio Maura Gamazo |
Příbuzní | Gabriel Maura i Montaner, Bartomeu Maura i Montaner, Miquel Maura i Montaner a Francisco Maura y Montaner (sourozenci) Carlos Semprún (vnuk) José María Semprún y Gurrea (zeť) Jaime Semprún (pravnuk) Germán Gamazo y Calvo (tchán) Joaquín Romero Maura (pravnuk) Álvaro López de Carrizosa y Giles (otec snachy či zetě) Julia Maura (vnučka) |
Alma mater | Univerzita Complutense v Madridu |
Profese | politik a advokát |
Ocenění | rytíř Řádu zlatého rouna velkokříž Řádu věže a meče |
Podpis | ![]() |
Commons | Antonio Maura |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Antonio Maura y Montaner (2. května 1853 Palma de Mallorca – 13. prosince 1925 Torrelodones v provincii Madrid) byl španělský politik, pětinásobný předseda vlády Španělska (1903–1904, 1907–1909, 1918, 1919 a 1921–1922).[1]
V roce 1881 se stal poslancem za Liberální stranu, v letech 1892–1894 působil jako ministr zámořských kolonií. Rezignoval poté, co vláda odmítla jeho projekt udělit Kubě autonomii.[2] V letech 1894–1895 zastával funkci ministra spravedlnosti. Kritizoval systém politického klientelismu, v roce 1902 vstoupil do Konzervativní strany, jejíž vůdčí osobností byl v letech 1903–1912. V letech 1902–1903 byl ministrem vnitra a 1903–1904 a 1907–1909 předsedou vlády. Jako předseda vlády zavedl umírněné politické reformy a pracovní právo (tzv. revoluce shora), pokusil se bojovat proti anarchistickému teroru a zvýšit přítomnost španělských jednotek v Maroku. To přispělo ke vzestupu sociálního napětí a vedlo k vypuknutí nepokojů (tragický týden v Barceloně) a vedlo k Maurově demisi. Po roce 1913 vedl Maura frakci konzervativců a v letech 1918, 1919 a 1921–1922 byl předsedou vlády národní jednoty. Oponoval diktatuře Miguela Prima de Rivery a správně předpovídal, povede ke zhroucení monarchie.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Antonio Maura na Wikimedia Commons
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Antonio Maura na polské Wikipedii.
- ↑ Antonio Maura y Montaner | Real Academia Española. www.rae.es [online]. [cit. 2019-12-26]. Dostupné online.
- ↑ Antonio Maura y Montaner | prime minister of Spain. Encyclopedia Britannica [online]. [cit. 2019-12-26]. Dostupné online. (anglicky)
- Premiéři Španělska
- Španělští politici
- Spisovatelé píšící španělsky
- Španělští spisovatelé
- Španělští historikové
- Advokáti
- Členové Španělské královské akademie
- Rytíři španělského Řádu zlatého rouna
- Rytíři velkokříže Řádu věže a meče
- Komandéři velkokříže Řádu Vasova
- Narození v roce 1853
- Narození 2. května
- Narození v Palma de Mallorca
- Úmrtí v roce 1925
- Úmrtí 13. prosince
- Úmrtí v Madridském autonomním společenství
- Zemřelí na infarkt myokardu