René Aubry
Aparença
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1956 ![]() Remiremont (França) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositor ![]() |
Gènere | Música contemporània ![]() |
Instrument | Guitarra ![]() |
Segell discogràfic | Wagram Music ![]() |
Família | |
Cònjuge | Carolyn Carlson ![]() |
Premis | |
Lloc web | hopimesa.com… ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
René Aubry (Remiremont, 1956) és un compositor francés. És reconegut com a multiinstrumentista per la seua capacitat per mesclar harmonies clàssiques amb instruments moderns en la seua música.[1][2] Aubry ha compost música per a coreografies d'artistes reconeguts com Carolyn Carlson, Pina Bausch i Philippe Genty, i també ha participat en diverses bandes sonores.[3][4]
Discografia
[modifica]- 1983 - René Aubry
- 1987 - Airs dans l'air
- 1988 - Libre parcours
- 1989 - Dérives (para Philippe Genty)
- 1990 - Steppe (para Carolyn Carlson)
- 1991 - La Révolte des enfants
- 1993 - Après la pluie
- 1994 - Killer Kid
- 1995 - Ne m'oublie pas (para Philippe Genty)
- 1997 - Signes
- 1998 - Plaisirs d'amour
- 2001 - Invités sur la terre
- 2003 - Seuls au monde
- 2004 - Projection privée (para la película Malabar Princess)
- 2006 - Mémoires du futur
- 2008 - Play Time
- 2011 - Refuges
- 2013 - Room on the Broom
- 2013 - Forget me not
- 2014 - Days
- 2015 - Now
- 2015 - Stick man
- 2017 - Chaos
- 2018 - Petits sauts délicats avec grand écart
Referències
[modifica]- ↑ «René Aubry publica su 25º álbum, «I Sing My Song» – Minimalismore» (en espanyol europeu), 02-05-2022. [Consulta: 4 gener 2024].
- ↑ ; Rivera, Jordi«MÚSICA DE FUSIÓ: RENÉ AUBRY. SALENTO», 10-03-2013. [Consulta: 4 gener 2024].
- ↑ Murcia.com. «La exquisitez de René Aubry en La Mar de Músicas de Cartagena - Cartagena - murcia.com» (en castellà). [Consulta: 4 gener 2024].
- ↑ Fnacmusic. «René Aubry» (en francès). Arxivat de l'original el 5 de juliol de 2008. [Consulta: 15 octubre 2011].