Ranavalona I
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1788 ![]() Ambatomanoina (Imerina) ![]() |
Mort | 16 agost 1861 ![]() Rova d'Antananarivo (Imerina) ![]() |
Sepultura | Turó reial d'Ambohimanga ![]() |
Reina d'Imerina | |
11 agost 1828 – 16 agost 1861 ← Radama I – Radama II de Madagascar → ![]() | |
Activitat | |
Ocupació | política ![]() |
Altres | |
Títol | Reina consort Reina regnant ![]() |
Cònjuge | Radama I Rainiharo ![]() |
Fills | Radama II de Madagascar ( ![]() ![]() |
Ranavalona I (Ambatomanoina, 1788 - Rova d'Antananarivo, 16 d'agost de 1861) nascuda Rabodoandrianampoinimerina, també coneguda com a Ramavo i Ranavalo-Manjaka I va ser reina de Madagascar entre 1828 i 1861.[1] Va ascendir al tron després de la mort del seu jove marit Radama I i tot seguit inicià una política d'aïllacionisme i auto-suficiència per reduir els vincles amb les potències colonials europees. Va repel·lir diverses escaramusses franceses a la costa i va reprimir durament la incipient comunitat cristiana establerta per la Societat Missionera de Londres. També va utilitzar intensivament el sistema de treball forçat conegut com a corvees per completar diverses obres públiques i reunir un exèrcit d'entre 20.000 i 30.000 soldats amb els que va pacificar diverses regions de l'illa, expandint els seus dominis.
Les seves polítiques van causar una gran mortalitat a l'illa durant els 33 anys del seu regnat i va dificultar els interessos colonials europeus, que conspiraren sense èxit a favor del seu fill Radama II. Els seus contemporanis europeus la caracteritzen com una tirana i fins i tot com una dement, probablement amb un important biaix.
Referències
[modifica]- ↑ «madagascar1». [Consulta: 15 juliol 2019].