Cotxe de quatre cavalls
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/LeFOUR-IN-HAND1905.jpg/400px-LeFOUR-IN-HAND1905.jpg)
Un cotxe de quatre cavalls (en anglès: four-in-hand), com diu el seu nom és un vehicle tirat per quatre cavalls conduïts per una persona, que a partir del segle xix i per les seves característiques particulars van esdevenir classe pròpia.[1][2]
Conduir cotxes grans de passeig tirats per quatre cavalls va ser una activitat esportiva popular dels rics des de mitjans del segle xix..
Four-in-hand
[modifica]El Club de Conducció de Four in a hand d'Anglaterra es va fundar en 1856. L'afiliació estava limitada a trenta membres i tots conduïen carruatges privats coneguts com park drags que eren versions una mica més petites i més luxosament equipades i acabades dels carruatges de quatre rodes empleats pel Servei de Correus. Un nou grup denominat Coaching Club es va formar en 1870 per a aquells que no podien unir-se a el club de 30. Altres entusiastes recorrien antigues rutes de passeig i portaven passatgers pagant.[3]
T. Bigelow Lawrence de Boston va posseir el primer carruatge d'aquest tipus construït a Amèrica el 1860. Leonard Jerome va començar a conduir-amb sis i vuit cavalls per anar a veure curses de cavalls. El Coaching Club de Nova York es va fundar en 1875.
Actualment el Four in a hand és la principal disciplina de la conducció combinada en els esports eqüestres. Un dels seus principals esdeveniments és el FEI World Cup Driving sèries.
Four-in-hand en l'art
[modifica]-
"Four-in-hand"; litografia de John Cameron, 1887.
-
The Fairman Rogers Four-in-Hand (1879-1880) de Thomas Eakins, Philadelphia Museum of Art, Filadèlfia, Pennsylvania, Estats Units.
-
Alphonse de Toulouse-Lautrec conduint el seu Four-in-hand (1880) de Henri de Toulouse-Lautrec, Petit Palais, França.
Referències
[modifica]- ↑ Oxford English Dictionary online accessed 20 August 2020
- ↑ «Oxford Dictionary on Lexico.com». Arxivat de l'original el 2021-04-16. [Consulta: 16 abril 2021].
- ↑ Alexander Mackay-Smith, Jean R. Druesedow, Thomas Ryder Man and the Horse: An Illustrated History of Equestrian Apparel P 100, The Metropolitan Museum of Art, Simon and Schuster, New York. 1984