Construcció de pau
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e4/Human_Peace_Sign_%282008%29.jpg/267px-Human_Peace_Sign_%282008%29.jpg)
La construcció de pau és una activitat que té com a objectiu resoldre la injustícia de manera no violenta i transformar les condicions culturals i estructurals que generen conflictes que poden ser mortals o destructius. Gira al voltant del desenvolupament de relacions personals, de grup i polítiques constructives a través de les fronteres ètniques, religioses, de classe, nacionals i racials. El procés inclou la prevenció de la violència; gestió, resolució o transformació de conflictes; i la reconciliació posterior al conflicte o la curació de traumes anteriors, durant i després de qualsevol cas concret de violència.[1][2][3]
Com a tal, la construcció de la pau és una tècnica o mètode intersectorial multidisciplinari que esdevé estratègic quan funciona a llarg termini i a tots els nivells de la societat per establir i mantenir relacions entre les persones a escala local i global i, per tant, genera una pau sostenible.[1][4] Les activitats estratègiques de construcció de pau aborden les causes originals o potencials de la violència, creen una expectativa social per a la resolució pacífica de conflictes i estabilitzen la societat políticament i socioeconòmica.
Els mètodes inclosos en la construcció de pau varien segons la situació i l'agent de construcció de pau. Les activitats de construcció de pau reeixides creen un entorn favorable per a una pau duradora i autosostenible; que inclou reconciliar els oponents; evitar que el conflicte es reiniciï; integrar la societat civil; crear mecanismes d'estat de dret; i abordar els problemes estructurals i socials subjacents. Els investigadors i els professionals també troben cada cop més que la construcció de pau és més eficaç i duradora quan es basa en les concepcions locals de la pau i les dinàmiques subjacents que fomenten o permeten el conflicte.[5]
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 «What is Strategic Peacebuilding?». Kroc Institute for International Peace Studies, University of Notre Dame, 2018. [Consulta: 25 desembre 2018].
- ↑ Rapoport, A. (1989). The origins of violence: Approaches to the study of conflict. New York, NY: Paragon House.
- ↑ Rapoport, A. (1992). Peace: An idea whose time has come. Ann Arbor, MI: University of Michigan Press.
- ↑ Vinyamata, Eduard. Conflictología: curso de resolución de conflictos (en castellà). Grupo Planeta (GBS), 2009, p. 279. ISBN 978-84-344-4477-5.
- ↑ Coning, C Stability: International Journal of Security and Development, 2, 1, 2013, pàg. 6. DOI: 10.5334/sta.as [Consulta: free].