Cecilia Arizti
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 28 octubre 1856 ![]() l'Havana (Cuba) ![]() |
Mort | 30 juny 1930 ![]() l'Havana (Cuba) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositora, professora de música, pianista ![]() |
Instrument | Piano ![]() |
![]() ![]() |
Cecilia Arizti (L'Havana, 28 d'octubre de 1856 - 1930) va ser una compositora, pianista i pedagoga cubana.
Biografia
[modifica]Cecilia Aritzi Sobrino va néixer el 28 d'octubre de 1856 a la ciutat de l'Havana, Cuba. Va viure la seva infantesa en un ambient familiar en què la música estava present, ja que el seu pare, Fernando Aritzi (L'Havana, 1828) era pianista i pedagog cubà. Sa mare era Tersea Sobrino i tenia dues germanes: María Teresa i Felicia. Està entre les figures femenines de principis del segle xix més importants de la interpretació musical.
Des de petita va demostrar grans aptituds musicals; a l'edat de vuit anys ja havia compost un Ave Maria i una mazurka. Va rebre educació del seu pare, Fernando Arizti i també amb Nicolás Ruiz Espadero (aquest li va ensenyar tècniques de composició). També va ser deixebla del pianista i compositor cubà Nicolàs Ruiz Espadero (1832-1890), que li va ensenyar les obres clàssiques i romàntiques d'autors com Mozart, Listz i Beethoven. A casa seva del barri del Cerro, a l'Havana, se solien fer vetllades artístiques on es relacionaven amb figures musicals i intel·lectuals cubanes. En els seus estudis de piano es va familiaritzar amb tots els estils i formes musicals europees del seu temps, portades a Cuba pel pianista francès Edelmann.[1] També té influències de compositors com Chopin i Schumann.
Va fer concerts a Cuba i als Estats Units, el 1896 residí a Nova York, es va presentar en el Carnegie Hall i el Chickering Hall. Va ser professora del Conservatori Peyrellade. Va escriure un manual de tècnica pianística. Totes les seves obres són per a piano i d'estil romàntic, i destaca Impromptu en fa menor, el Vals lent, la Romanza, el Nocturn i el Capritx.
Obres
[modifica]Període | Títol |
---|---|
1887 | Barcarola, op. 6 |
1887 | Mazurca, op. 7 |
1887 | Scherzo, op.10 |
1887 | Vals Lento |
1888 | Danza, impromptu,op.12 |
1888 | Nocturno,op.13 |
1888 | Reverie,op.16 |
1888 | Romanza,op.15 |
1893 | Trío de piano, violín y violoncello |
Balada,op.14 | |
Vals brillante,op.18 | |
Balada fúnebre | |
Berceuse | |
Campesina | |
Capricho | |
Danza fantástica | |
Improvisación | |
Mazurca | |
Segundo scherzo | |
Tercerscherzo | |
Veintidós ejercicios diarios |
Enllaços externs
[modifica]- Revista cubana de música Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine..
- Música cubana Arxivat 2007-08-30 a Wayback Machine..
Bibliografia
[modifica]- Carpentier, Alejo. La música en Cuba. Editorial Letras Cubanas. La Habana, 1988.
- Barnet, Miguel: Cecilia Aritzi, la Avellaneda de la música en autógrafos Cubanos, ediciones unión, La Habana 1990.
Referències
[modifica]- ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 19, pàg. 50-51 (ISBN 84-239-4519-7)