César a la millor adaptació
Tipus | Premis César categoria de premi de cinema ![]() | ||
---|---|---|---|
Vigència | 1983 ![]() | ||
Estat | França ![]() | ||
Lloc web | lescesarducinema.com ![]() |
El César a la millor adaptació és un premi cinematogràfic francès atorgat per l'Acadèmia de les arts i tècniques del cinema des del primer lliurament del premi el 3 d'abril de 1976 al Palau dels congressos de París.
La categoria actual resulta de la divisió el 2006 (i anteriorment de 1983 a 1985) del César al millor guió original o adaptació (premiant el millor guió, ja sigui l'adaptació d'una obra prèviament existent o una història amb diàlegs no inspirats d'obres publicades) a « Millor guió original » i «Millor adaptació», amb el mateix model que el dels Oscars.
Palmarès
[modifica]De 1976 a 1982, una única categoria: César al millor guió original o adaptació
Anys 1980
[modifica]- 1983: L'Étoile du Nord – Jean Aurenche, Pierre Granier-Deferre i Michel Grisolia (adaptació de la novel·la Le Locataire de Georges Simenon)
- Danton – Jean-Claude Carrière i Jacek Gasiorowski (adaptació de l'obra de teatre L'Affaire Danton de Stanisława Przybyszewska)
- Les Misérables – Alain Decaux i Robert Hossein (adaptació de Les Misérables de Victor Hugo)
- Hécate, maîtresse de la nuit – Pascal Jardin i Daniel Schmid (adaptació de la novel·la Hécate et ses chiens de Paul Morand)
- 1984: L'Été meurtrier – Sébastien Japrisot (adaptació de la novel·la homònima de Sébastien Japrisot)
- Tchao Pantin – Claude Berri (adaptació de la novel·la homònima d'Alain Page)
- Au nom de tous les miens – Robert Enrico (adaptació de Au nom de tous les miens de Martin Gray)
- 1985: Un dimanche à la campagne – Bertrand Tavernier i Colo Tavernier (adaptació de Monsieur Ladmiral va mourir de Pierre Bost)
- La Femme publique – Dominique Garnier i Andrzej Żuławski (adaptació de la novel·la homònima de Dominique Garnier)
- Le Bon Plaisir – Francis Girod i Françoise Giroud (adaptació de la novel·la homònima de Françoise Giroud)
De 1986 a 2005, una única categoria: César al millor guió original o adaptació.
Anys 2000
[modifica]des de 2006, 2 categories: César al millor guió original i Millor adaptació.
- 2006: De tant bategar se m'ha parat el cor – Jacques Audiard i Tonino Benacquista (adaptació del film Mélodie per un tueur de James Toback)
- Le Promeneur du Champ-de-Mars – Georges-Marc Benamou i Gilles Taurand (adaptació de Le Dernier Mitterrand de Georges-Marc Benamou
- Le Couperet – Costa-Gavras i Jean-Claude Grumberg (adaptació de la novel·la homònima de Donald Westlake)
- Entre ses mains – Julien Boivent i Anne Fontaine (adaptació de Les Kangourous de Dominique Barbéris)
- Gabrielle – Patrice Chéreau i Anne-Louise Trividic (adaptació de El retorn de Joseph Conrad)
- 2007: Lady Chatterley – Pascale Ferran, Roger Bohbot i Pierre Trividic (adaptació de la novel·la homònima de D.H Lawrence)
- OSS 117: Le Caire, nid d'espions – Serge Hazanavicius i Jean-François Halin (adaptació de la sèrie d'espionatge OSS 117 de Jean Bruce)
- Je vais bien, ne t'en fais pas – Olivier Adam i Philippe Lioret (adaptació de la novel·la homònima d'Olivier Adam)
- Ne le dis à personne – Philippe Lefebvre i Guillaume Canet (adaptació de la novel·la homònima d'Harlan Coben)
- Cœurs – Jean-Michel Ribes (adaptació de l'obra de teatre Petites peurs partagées d'Alan Ayckbourn)
- 2008: Persépolis – Marjane Satrapi i Vincent Paronnaud (adaptació dels dibuixos animats homònims de Marjane Satrapi)
- Ensemble, c'est tout – Claude Berri (adaptació de la novel·la homònima d'Anna Gavalda)
- Le Scaphandre et le Papillon – Ronald Harwood (adaptació del testimoni de Jean-Dominique Bauby)
- Un secret – Natalie Carter i Claude Miller (adaptació de la novel·la homònima de Philippe Grimbert)
- Darling – Christine Carrière (adaptació de la novel·la homònima de Jean Teulé)
- 2009: Entre les murs – Laurent Cantet, François Bégaudeau i Robin Campillo (adaptació de la novel·la homònima de François Bégaudeau)
- Deux jours à tuer – Éric Assous, François d'Épenoux i Jean Becker (adaptació de l'obra de François d'Épenoux)
- Le crime est notre affaire – Clémence de Biéville, François Caviglioli i Nathalie Lafaurie (adaptació del recull de novel·les homònimes d'Agatha Christie)
- L'Instinct de mort i L'Ennemi public n° 1 – Abdel Raouf Dafri i Jean-François Richet (adaptació de l'autobiografia de L'Instinct de mort de Jacques Mesrine)
- La Belle Personne – Christophe Honoré i Gilles Taurand (adaptació lliure de la novel·la La Princesse de Clèves de Madame de La Fayette)
Anys 2010
[modifica]- 2010: Mademoiselle Chambon – Stéphane Brizé i Florence Vignon (adaptació de la novel·la homònima d'Éric Holder)
- Coco avant Chanel – Anne Fontaine i Camille Fontaine (adaptació de L'Irrégulière d'Edmonde Charles-Roux)
- Le Dernier per la route – Philippe Godeau i Agnès de Sacy (adaptació del relat homònim d'Hervé Chabalier)
- Le Petit Nicolas – Laurent Tirard i Grégoire Vigneron (adaptació dels dibuixos animats homònims de René Goscinny i Sempé)
- Les Herbes folles – Alex Réval i Laurent Herbiet (adaptació de la novel·la L'Incident de Christian Gailly)
- 2011: The Ghost Writer – Robert Harris i Roman Polanski (adaptació de la novel·la homònima de Robert Harris
- L'Arbre – Julie Bertucelli (adaptació de la novel·la australiana Our Father Who Art in The Tree de Judy Pascoe)
- L'Homme qui voulait vivre sa vie – Éric Lartigau i Laurent de Bartillat (adaptació de la novel·la americana The Big Picture de Douglas Kennedy)
- Potiche – François Ozon (adaptació de l'obra de teatre homònima Pierre Barillet i Jean-Pierre Grédy)
- La Princesse de Montpensier – Bertrand Tavernier, Jean Cosmos i François-Olivier Rousseau (adaptació de la novel·la homònima de Madame de Lafayette)
- 2012: Carnage – Roman Polanski i Yasmina Reza (adaptació de l'obra de teatre Le Dieu du carnage de Yasmina Reza)
- La Délicatesse – David Foenkinos (adaptació de la novel·la homònima de David Foenkinos)
- Présumé coupable – Vincent Garenq (adaptació de la biografia d'Alain Marécaux)
- Omar m'a tuer – Olivier Gorce, Roschdy Zem, Rachid Bouchareb i Olivier Lorelle (adaptació de l'Affaire Omar Raddad)
- L'ordre et la morale – Mathieu Kassovitz, Benoît Jaubert i Pierre Geller (adaptació de La Morale et l'action de Philippe Legorjus)
- 2013: De rouille et d'os – Jacques Audiard i Thomas Bidegain, (adaptació del recull de novel·les Rust and Bone de Craig Davidson)
- 38 témoins – Lucas Belvaux, adaptació de la novel·la Est-ce ainsi que les femmes meurent ? de Didier Decoin
- Les Adieux à la reine – Gilles Taurand i Benoît Jacquot, adaptació de la novel·la Les Adieux à la reine de Chantal Thomas
- Dans la maison – François Ozon, adaptació de la novel·la Le Garçon du dernier rang de Juan Mayorga
- Le Prénom – Matthieu Delaporte i Alexandre de la Patellière, adaptació de la pièce Le Prénom de Matthieu Delaporte i Alexandre de la Patellière