Batalla de Karbala
Segona fitna | |||
---|---|---|---|
![]() ![]() | |||
Tipus | batalla ![]() | ||
Data | 9 a 10 d'octubre de 680 | ||
Coordenades | 32° 36′ 55″ N, 44° 01′ 53″ E / 32.6153°N,44.0314°E | ||
Lloc | Karbala | ||
Resultat | victòria califal | ||
Bàndols | |||
| |||
Comandants | |||
| |||
Comandants | |||
| |||
Forces | |||
|
La batalla de Karbala, lliurada del 9 al 10 d'octubre del 680 formà part de la Segona fitna (guerra civil islàmica).
Antecedents
[modifica]El 680 Muawiya I es mor a Damasc i deixa oberta la qüestió de la successió al califat, ja que encara no s'havia establert que la dignitat de califa hauria de ser hereditària, i tant els omeies com els alides ho buscaven, i de fet, Muawiya abans de morir va proclamar hereu el seu fill Yazid
Al-Hàssan ibn Alí, fill gran d'Alí ibn Abi-Tàlib, havia mort uns anys abans, deixant Al-Hussayn ibn Alí ibn Abi-Tàlib com a cap dels alides i probable candidat al títol de califa per la dignitat que li conferia el ser fill de califa i net de Mahoma. En ser nomenat Yazid com a nou califa a Damasc, això és contestat en bona part de l'imperi islàmic, especialment pels alides, qui conviden al-Hussayn, que es troba a La Meca, a acudir a Kufa per liderar una rebel·lió contra Yazid, a què accedeix. Yazid, assabentat de la rebel·lió, demanà a Ubayd-Al·lah ibn Ziyad, governador de Bàssora que menés un exèrcit contra al-Hussayn.
Batalla
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Imam_Hussein_Camp_5.jpg/220px-Imam_Hussein_Camp_5.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/Brooklyn_Museum_-_Battle_of_Karbala_-_Abbas_Al-Musavi_-_overall.jpg/220px-Brooklyn_Museum_-_Battle_of_Karbala_-_Abbas_Al-Musavi_-_overall.jpg)
Yazid va enviar un exèrcit de 3.000 homes comandat pel governador omeia Ubayd-Al·lah ibn Ziyad a interceptar al-Hussayn i els 72 guerrers que l'acompanyen, sent sorpresos a dos dies de camí de Kufa per l'avantguarda de l'exèrcit, d'uns mil homes comandats per Hurr ibn Yazid al-Riyahi i les negociacions van fracassar després que Ubayd-Al·lah ibn Ziyad negués el pas segur d'Al-Hussayn sense sotmetre's a la seva autoritat, una condició declinada per Husayn i no els va permetre tornar a Medina, havent d'acampar a Karbala, sense accés a l'aigua de l'Eufrates, i a prop d'al-Riyahi.[2]
Ubayd-Allah ibn Ziyad va ordenar a Úmar ibn Sad que ataqués immediatament sota un sol ardent, cosa que va succeir el 9 d'octubre al vespre, però es va donar una treva fins l'endemà perquè els seguidors d'al-Hussayn poguessin resar tota la nit.[3] Al-Hussayn, durant la nit, va donar permís als seus seguidors per marxar en la foscor, però tots es van quedar, a més d'unir-se'ls Hurr ibn Yazid i el seu fill, penedits, per defensar la família de Mahoma.[4] S'entaulà al matí la desigual batalla de Karbala, d'especial rellevància pel xiisme que va acabar el 10 d'octubre, i en la qual els supervivents, entre ells al-Hussayn, van ser torturats i assassinats.
Conseqüències
[modifica]Es va perdonar la vida al fill menor d'Al-Hussayn ibn Alí ibn Abi-Tàlib, Alí Zayn-al-Abidín, i a les dones de la caravana, que van ser conduïdes a Damasc per a ser venudes com a esclaves.[4] El cos de Hussayn va ser enterrat a Karbala, i el seu cap dut també a Damasc per lliurar-lo al califa.
Aquesta batalla és sovint esmentada com la ruptura definitiva entre els xiïtes i els sunnites, les sectes de l'islam, i fins ara ha estat commemorada cada any pels musulmans xiïtes en el dia de l'Aixura.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Second_Fitna_Territorial_Control_Map_ca_686.svg/langca-220px-Second_Fitna_Territorial_Control_Map_ca_686.svg.png)
La batalla va ser l'inici de la segona fitna, durant la qual els iraquians van organitzar dues campanyes separades per venjar la mort d'Husayn; el primer dels Tawwabin d'Abd-Al·lah ibn az-Zubayr i l'altre de Mukhtar al-Thaqafi i els seus partidaris que va acabar amb la mort en combat de Al-Mukhtar ibn Abi-Ubayd ath-Thaqafí el 687 i la recuperació de l'Iraq per l'Omeia Abd-al-Màlik ibn Marwan el 691 després de la batalla de Dayr al-Jathalik,[5] va ocupar la Meca el 692[6] i la mort al camp de batalla d'Abd-Al·lah ibn az-Zubayr el 3 de novembre del 692.
Referències
[modifica]- ↑ (anglès) Enciclopèdia Britànica, Battle of Karbala
- ↑ Madelung, Wilferd. «Ḥosayn b. ʿAli i. Life and Significance in Shiʿism». A: Yarshater, Ehsan. Encyclopædia Iranica. Vol. XII (en anglès). Nova York: Bibliotheca Persica Press, 2004, p. 493–498 [Consulta: 28 novembre 2023].
- ↑ Howard, I. K. A.. The History of al-Ṭabarī, Volume XIX: The Caliphate of Yazīd ibn Muʿāwiyah, A.D. 680–683/A.H. 60–64 (en anglès). Albany, New York: State University of New York, 1990, p. 112-114.
- ↑ 4,0 4,1 Wellhausen, Julius. Die religiös-politischen Oppositionsparteien im alten Islam (en alemany). Berlin: Weidmannsche Buchhandlung, 1901, p. 66.
- ↑ Saunders, John Joseph. A History of Medieval Islam (en anglès). Routledge, 1965, p.74. ISBN 0710000502.
- ↑ Saunders, John Joseph. A History of Medieval Islam (en anglès). Routledge, 1965, p.75. ISBN 0710000502.
Enllaços externs
[modifica]- (anglès) Musharraf Hussain al-Azhari, The tragedy of Karbala Arxivat 2009-03-06 a Wayback Machine.