Bandoneó
Aparença
![]() | |
Tipus | concertina i conjunt de llengüetes lliures ![]() |
---|---|
Classificació Hornbostel-Sachs | 412.132 ![]() |
Data | 1847 ![]() |
Epònim | Heinrich Band de Krefeld ![]() |
Mostra d'àudio | ![]() |
Professió artística | bandoneonista ![]() |
Instruments relacionats | Acordió |
El bandoneó és un instrument de vent de teclat,[1] inventat el 1846 per Heinrich Band de Krefeld.[2] En l'actualitat s'utilitza sovint a la música popular de l'Argentina, país el qual ha universalitzat el bandoneó com a instrument destacat del tango, i també a la música popular dels Balcans.[3]
Referències
[modifica]- ↑ «bandoneó». GEC. [Consulta: 20 agost 2022].
- ↑ Köster, Rudolf, Dr. Eigennamen im deutschen Wortschatz : ein Lexikon. Berlín: W. De Gruyter, 2003, p. 15. ISBN 978-3-11-089620-6.
- ↑ Robson, A. R. D. «The Bandoneon». The Musical Times, 117, 1597, 1976-03, pàg. 228. DOI: 10.2307/960655.
Enllaços externs
[modifica]- Zucchi, Oscar. «El bandoneón» (en castellà). Todo Tango. Arxivat de l'original el 2013-10-23.i a mexic