Лаго Маджоре
Лаго Маджоре (на италиански: Lago Maggiore, Lago Verbano) | |
— сладководно, отточно — | |
![]() | |
Местоположение | ![]() Тесин ![]() ![]() ![]() |
---|---|
Координати | |
Притоци | Тичино, Точе, Маджа, треза |
Отток | Тичино → По → Адриатическо море |
Дължина | 64,4 km (С-Ю) |
Ширина | 10 km (З-И) |
Площ | 212,5 km² |
Дълбочина | 174 m (средна) 372 m (максимална) |
Воден обем | 37,1 km³ |
Надм. височина | 193 m |
Водосб. басейн | 6599 |
Населени места | ![]() ![]() |
Лаго Маджоре в Общомедия |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Lago_Maggiore-Mappa.png/300px-Lago_Maggiore-Mappa.png)
Лаго Маджоре (на италиански: Lago Maggiore, Lago Verbano) е второто по големина езеро в Италия (региони Ломбардия и Пиемонт) след Гарда и 3-то по големина в Швейцария (Кантон Тичино) след Женевското и Боденското. Има площ 212,5 km² (в Швейцария 42,29 km²), обем 37,1 km³, средна дълбочина 174 m и максимална 372 m.[1]
Географска характеристика
[редактиране | редактиране на кода]Езерото е разположено на границата меду Швейцария и Италия, между южните разклонения на Лепонтинските Алпи, и заема дълга, дълбока и тясна междупланинска котловина, ограничена предимно от стръмни и високи брегове, подпряна от юг с морена натрупана от последния плейстоценски ледник. Бреговете му са предимно слабо разчленени с изключения на западното крайбрежие, където на около 5 km на запад се вдава заливът Точе. Дължината му от север на юг е 64,4 km, а максималната му ширина от запад на изток е 10 km. През него протича река Тичино, която се влива в северозападната му част източно от швейцарския град Лугано, а изтича от крайния му южен ъгъл при град Сесто Календе. Освен река Тичино в него се вливат още няколко десетки реки, по-големите от които са Точе, Сан Бернардино, Сан Джовани, Канобино, Маджа, Вердзаска, Джана, Треза, Боезио.[1]
Водосборният басейн на Лаго Маджоре обхваща площ от 6599 km³, като по-голямата част се простира на швейцарска територия. Разположено е на 192 m надморска височина. Болшинството от вливащите се в него реки имат алпийски хидроложки режим, получават голяма част от водите си от топенето на снеговете и ледниците, поради което през юни и юли нивото му е по-високо от това през зимата, средно с 4 m. Температурата на водата на повърхността през лятото е от 19 до 24°С, а през зимата 8 - 9°С. Не замръзва.[1]
Стопанско значение, селища
[редактиране | редактиране на кода]От 1826 г. в езерото се извършва местно пътническо корабоплаване. То е много живописно, климатът по крайбрежието му е мек през зимата и топъл през лятото. По бреговете му са изградени множество почивни, спортни и туристически бази. Бреговете му са гъсто заселени и тук са разположени множество населени места, като най-големи са градовете: в Швейцария - Локарно, Аскона и др.; в Италия - Луино, Лавено, Вербания, Канобио, Стреза и др.[1]
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Region Maggiore (Schweizer Gebiet) Архив на оригинала от 2008-12-07 в Wayback Machine.
- Wasserpegel in Locarno
- Die Heiligen Berge des Piemont und der Lombardei