Дръмлин
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Andechs%2C_B%C3%A4ckerbichl_%28Drumlin%29_HB-11.jpg/243px-Andechs%2C_B%C3%A4ckerbichl_%28Drumlin%29_HB-11.jpg)
Дръмлин (на английски Drumlin) във физическата география е название на малка релефна форма (вид хълм) с ледников произход. Дръмлините са издължени по посока на движението на ледника, изградени главно от морени, по-рядко от пясък и съвсем рядко имат ядро от коренна скала.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Drumlin-en.svg/241px-Drumlin-en.svg.png)
Описание и образуване
[редактиране | редактиране на кода]Дръмлините са издължени хълмове. От едната страна са тесни и там склоновете им са стръмни. От другата стават по-широки, а височината им намалява плавно. Най-високата им точка е откъм стръмната част, макар че отгоре те са доста равни. Дължината им варира, в повечето случаи между 2 и 3 км, ширината – от 200 до 400 м. Високи са от 7 – 8 до 40 – 50 м. Образуването им е въпрос, който все още не е намерил окончателния си отговор. Според някои геолози те се образуват от силата на свличащия се ледник, според други – от течението на подледникови реки.[2] Във всеки случай има единодушие по въпроса, че са свързани с отдавна разтопили се ледници.[3] Най-вероятно време на образуване – последните плейстоценски заледявания.
Разпространение
[редактиране | редактиране на кода]Дръмлините са широко разпространени в Източноевропейската равнина, тоест в днешна северозападна Русия, Прибалтика, Финландия и в средна Швеция. В Северна Америка има цели дръмлинови полета, особено в щата Ню Йорк, където са струпани 10 хиляди от тях.[4] Характерни са също за щатите Масачусетс, Кънектикът, Минесота, Уисконсин, както и за различни части на Канада, Свалбард, Исландия, дори Патагония и Антарктида.
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Drumlins, The University of Sheffield
- ↑ Anders Schomacker, Mark D. Johnson & Per Möller, Drumlin formation: a mystery or not? (2018), становище от научна конференция през 2017 г.
- ↑ Майкъл Алаби и др., Илюстрована енциклопедия Земята, София 2013, с. 230
- ↑ Пенин, Румен. Физическа география и ландшафтна екология. Терминологичен речник. София, Булвест 2000, 2007. ISBN 9789541805473. с. 84.