Джерард Менли Хопкинс
Джерард Менли Хопкинс Gerard Manley Hopkins | |
английски поет и католически свещеник | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Погребан | Гласневинско гробище, Дъблин, Ирландия |
Религия | католицизъм[1][2] англиканство[2] |
Националност | ![]() |
Учил в | Бейлиъл Колидж[2] |
Работил | йезуитски свещеник, преподавател по класическа филология |
Философия | |
Регион | Западна философия |
Епоха | Философия на 19. век |
Школа | Трактарианизъм |
Интереси | Метафизика, теология |
Идеи | Inscape, instress |
Повлиян | Дънс Скот, Джон Хенри Нюман |
Литература | |
Жанрове | стихотворение, поема |
Направление | Оксфордско движение |
Известни творби | „Потъването на Германия“ (1876) |
Повлиян | Уолтър Пейтър |
Повлиял | Томас Харди, Уистън Хю Одън, Дилън Томас |
Джерард Менли Хопкинс в Общомедия |
Джерард Менли Хопкинс (на английски: Gerard Manley Hopkins, р. 28 юли 1844, Стратфорд, Есекс – п. 8 юни 1889, Дъблин, Ирландия) е английски поет и католически свещеник.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Учи в Хайгейт в Лондон и в Оксфордския университет, където се сприятелява с поета Робърт Бриджес. Става част от англиканското Оксфордско движение, и като много от дейците на движението, през 1866 г. преминава към католицизма. През 1868 г. влиза в ордена на Йезуитите. Унищожава написаното преди това и се отказва от писането на стихове (връща се към поезията през 1875 г. с поемата „Потъването на „Германия“). През 1884 г. става преподавател по старогръцка литература в Университетския колеж на Дъблин. Умира от тиф.
Наследство и признание
[редактиране | редактиране на кода]Приживе на Хопкинс са отпечатани само няколко негови стихотворения. През 1918 г. за първи път излиза том с негови съчинения, подготвен от Робърт Бриджес, който по това време е вече поет-лауреат. Това допринася за посмъртното признание на Хопкинс, който бързо след издаването на тома бива оценен като един от най-големите поети, писали на английски език. Новаторският стих на духовните сонети на Хопкинс е формиран под влиянието на старосаксонската поезия и детските песнички и броилки.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ea/Fallenrain_Hopkins.jpg/260px-Fallenrain_Hopkins.jpg)
По стихове на Джерард Менли Хопкинс са писали музика Ернст Кшенек, Самюъл Барбър, Милтън Бабит, Майкъл Типет, Нед Рорем, Джонатан Харви, Шон О’Лиъри, Леонид Десятников.
Фигурата на самия Хопкинс и поемата му „Потъването на Германия“ стават част от романа на Антъни Бърджес „Механичният завет или Краят на Ендърби“ (1974). Героят на Бърджес, английски професор по ренесансова поезия и драма, е поканен в Ню Йорк като гостуващ преподавател по творческо писане в „Манхатънския университет“. Причината да бъде поканен обаче не е собственото му поетическо творчество, а идеята му да направи сценарий за филм по поемата на Хопкинс – за пет францискански монахини, които през 1875 г. напускат Германия и отплават за Америка, за да загинат в крайна сметка в морето.[3]
На Хопкинс се позовава и един от големите филолози на ХХ век, Роман Якобсон, който още в началото на статията си „Граматическият паралелизъм и неговите руски аспекти“ цитира неговата статия „Поетическото слово“: „Техническата страна на поезията – вероятно, имаме основание да кажем, цялата ѝ техника – се свежда до принципа на паралелизма. Структурата на поезията е всъщност един непрестанен паралелизъм, като започнем с формалните паралелизми в староеврейската поезия и антифоните на църковната музика и завършим с изостреността на старогръцкия, италианския и английския стих“.[4]
По-значими произведения
[редактиране | редактиране на кода]- The Wreck of the Deutschland (1876)
- Pied Beauty (1877)
- The Windhover (1877)
- Binsey Poplars (1879)
За него
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Jesuit_plot%2C_Glasnevin_cemetery_-_geograph.org.uk_-_337671.jpg/260px-Jesuit_plot%2C_Glasnevin_cemetery_-_geograph.org.uk_-_337671.jpg)
- G. F. Lahey. Gerard Manley Hopkins. London: Oxford University Press, 1930.
- John Pick. Gerard Manley Hopkins: Priest and Poet. London: Oxford University Press, 1942.
- Eleanor Ruggles. Gerard Manley Hopkins: A Life. New York: Norton, 1944.
- W. H. Gardner. Gerard Manley Hopkins (1844-1889), A Study of Poetic Idiosyncrasy in Relation to Poetic Tradition, 2 тома. London: Secker & Warburg, 1944, 1949.
- Gerard Manley Hopkins, by the Kenyon Critics. New York: New Directions, 1945.
- Alan Heuser. The Shaping Vision of Gerard Manley Hopkins. London: Oxford University Press, 1958.
- J. Hillis Miller. „Gerard Manley Hopkins“. – В книгата му The Disappearance of God: Five Nineteenth-Century Writers. Cambridge: Harvard University Press, 1963.
- Geoffrey H. Hartman, ed., Hopkins: A Collection of Critical Essays. Englewood Cliffs: Prentice-Hall, 1966.
- Wendell Stacy Johnson. Gerard Manley Hopkins, the Poet as Victorian. Ithaca: Cornell University Press, 1968.
- Immortal Diamond: Studies in Gerard Manley Hopkins [1949]/ Norman Weyand, ed. New York: Octagon Books, 1969.
- Tom Dunne. Gerard Manley Hopkins, A Comprehensive Bibliography. Oxford: Clarendon Press, 1969.
- Alfred Thomas. Hopkins the Jesuit: The Years of Training. London: Oxford University Press, 1969.
- Paul L. Mariani. A Commentary on the Complete Poems of Gerard Manley Hopkins. Ithaca: Cornell University Press, 1970.
- Robert J. Dilligan and Todd K. Bender. A Concordance to the English Poetry of Gerard Manley Hopkins. Madison: University of Wisconsin Press, 1970.
- Alison G. Sulloway. Gerard Manley Hopkins and the Victorian Temper. London: Routledge, 1972.
- R. K. R. Thornton, ed., All My Eyes See: The Visual World of Gerard Manley Hopkins. Sunderland: Coelfrith Press, 1975.
- Bernard Bergonzi. Gerard Manley Hopkins. New York: Macmillan, 1977.
- Paddy Kitchen. Gerard Manley Hopkins. New York: Atheneum, 1979.
- Norman MacKenzie, A Reader's Guide to Gerard Manley Hopkins. Ithaca: Cornell University Press, 1981.
- Jerome Bump. Gerard Manley Hopkins. Boston: G.K. Hall, 1982.
- Ward B.W. World As Word: Philosophical Theology in Gerard Manley Hopkins. Washington: Catholic University of America Press, 2001.
- Kaylor M.M. Secreted Desires: The Major Uranians: Hopkins, Pater and Wilde. Brno: Masaryk UP, 2006.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ 000130474 // Посетен на 1 декември 2022 г.
- ↑ а б в 004098 // Посетен на 1 декември 2022 г.
- ↑ Anatole Broyard, „Books of The Times: The Clockwork Testament, Or Enderby's End By Anthony Burgess“, The New York Times, February 1, 1975 ((en))
- ↑ Роман Якобсон, „Грамматический параллелизм и его русские аспекты“. // Якобсон Р.О. Работы по поэтике. М.: Прогресс, 1987, с. 99-132 ((ru))
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- ((en)) Сайт на Обществото „Джерард Менли Хопкинс“
- ((en)) The Hopkins Quarterly (списание на Международното Хопкинсъново общество) Архив на оригинала от 2019-04-02 в Wayback Machine.
- ((en)) Произведения на Джерард Менли Хопкинс в
проекта Гутенберг
- ((en)) Кратка биография и стихове на Хопкинс на сайта Poets.org
- ((en)) Кратка биография и стихове на Хопкинс на сайта Poemhunter.com
- ((en)) Стихове на Хопкинс с конкорданс
- ((en)) Голяма статия и стихове на Хопкинс на сайта Poetryfoundation.org
|