Тед Лапідус
Тед Лапідус | |
---|---|
фр. Ted Lapidus | |
![]() Тед Лапідус | |
Ім'я при народженні | фр. Edmond Henri Lapidus[1] |
Псевдо | Ted Lapidus |
Народився | 23 червня 1929 Париж, Франція |
Помер | 29 грудня 2008 (79 років) Канни, Франція ·лейкоз |
Поховання | Пер-Лашез і Grave of Ted Lapidusd |
Країна | ![]() |
Місце проживання | Франція |
Діяльність | модельєр |
Відомий завдяки | французька кутюр'є |
Знання мов | французька |
Родичі | Robert Lapidus, Cecile Guitine |
Діти | Olivier Lapidusd |
IMDb | ID 0487520 |
Тед Лапідус (фр. Ted Lapidus) — французький кутюр'є. Народився 23 червня 1929 року. Помер 29 грудня 2008 року.
Лапідус народився 23 червня 1929 року в Парижі в сім'ї вихідців з Росії. Його батьки: Robert Lapidus і Cecile Guitine. Навчався в японській технічній школі в Токіо, а також в Марселі і Парижі.
Син російського емігранта (кравця) в один прекрасний день 1951 року відкрив свій маленький бутік, який незабаром став популярний. Провів декілька місяців з Крістіаном Діором.
Його репутація як закрійника, якому немає рівних, швидко знайшла загальну популярність, і в 1963 році його підприємство увійшло до складу «La belle jardini e’re» для серійного випуску «Pret а Porter» . Пізніше Лапідус відкрив салон в Парижі в кварталі Марбеф, випускаючий «Pret а Porter» лінію «Ted» і керований його братом.
Французький кутюрье, який одягав учасників «The Beatles», Алена Делона, Бриджіт Бардо, Френка Сінатру. Серед його революційних нововведень було використання елементів військової форми в одязі (1966), куртки сафарі (1968), морські блейзери. Він вперше ввів джинси і стиль унісекс в світ високої моди (1965).
Випускав парфуми «Ted Lapidus» в партнерстві з Oreal (1970), духи «Pour homme» (1987) і «Fantasmes» (1992).
Примітно, що Лапідус сам підбирав музику для своїх показів мод, його яскрава харизма дозволяла виражати свою креатівність у світі, повному рамок і умовностей.
Останніми роками Тед Лапідус передав все модельерниє поділа своєму синові Оліверу Лапідусу (з 1989), а сам спеціалізувався з 2000 на парфумах та розкішних годинниках.
Помер від наслідків дихальної недостатності і лейкемії в госпіталі міста Канни у Франції (Mougins). Похований на кладовищі Пер-Лашез в Парижі.