Національна академія внутрішніх справ
Національна академія внутрішніх справ | |
---|---|
НАВС | |
![]() | |
![]() | |
50°25′58″ пн. ш. 30°28′17″ сх. д. / 50.43291666669443885° пн. ш. 30.47158333336111369° сх. д.Координати: 50°25′58″ пн. ш. 30°28′17″ сх. д. / 50.43291666669443885° пн. ш. 30.47158333336111369° сх. д. | |
Назва латиною | National Academy of Internal Affairs |
Тип | Національний |
Країна | ![]() |
Розташування | Київ |
Гасло | Безпека народу — найвищий закон |
Засновано | 1921 |
Ректор | ![]() Чернєй Володимир Васильович |
Випускники | Категорія:Випускники Національної академії внутрішніх справ України |
Штаб-квартира | Солом'янська площа |
Адреса | Україна, Київ, Солом'янська площа, 1 |
Сайт | Офіційний сайт |
![]() |
Національна академія внутрішніх справ — державний вищий навчальний заклад.
Національна академія внутрішніх справ — перший у системі МВС України вищий навчальний заклад, що посідає чільне місце в системі вишів держави та має широке міжнародне визнання.[1]
Майже сторічна історія її становлення бере свій відлік 11 червня 1921 року із заснування місцевих курсів міліціонерів Харківської губміліції. Саме ця дата вважається днем народження нинішньої Національної академії внутрішніх справ.[1]
Рік потому на базі колишніх Курсів створено Школу старшого командного складу робітничо-селянської міліції УСРР, а рішенням РНК УСРР від 25 грудня 1922 року Школу було реорганізовано з прийняттям на державне забезпечення. Після вжиття необхідних організаційних заходів 23 жовтня 1923 року заклад перейменовано на Всеукраїнську школу міліції і кримінального розшуку. Новостворена освітня установа набула статусу республіканської і почала готувати старший командний склад для органів міліції усієї України.[1]
У 1925 році Всеукраїнську школу передислоковано з Харкова до Києва, де в 1936 році навчальний заклад отримує нову назву — Школа старшого начальницького складу робітничо-селянської міліції імені В. А. Балицького, а ще через рік — Київська школа удосконалення начальницького складу робітничо-селянської міліції. У такому статусі вона проіснувала до літа 1941 року.[1]
Наприкінці Другої світової війни школа відновила свою роботу. Згодом вона зазнала низки реорганізацій і перейменувань.
Визначальною віхою в історії навчального закладу став 1960-й — рік створення Вищої школи МВС УРСР шляхом об'єднання філіалу Вищої школи МВС СРСР і Київської спеціальної середньої школи міліції (з 1968 року навчальний заклад стали іменувати Київською вищою школою МВС СРСР). Саме відтоді почався її розвиток як вищого навчального закладу.[1]
Після проголошення Україною незалежності постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1992 року було створено Українську академію внутрішніх справ із визнанням її головним науковим та навчально-методичним центром у системі відомчих вищих навчальних закладів, а в грудні 1996 року, відповідно до Указу Президента України, новоствореній академії надано статус Національної. Через дев'ять років, у вересні 2005 року, академію перейменовано на Київський національний університет внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» від 27 серпня 2010 року № 1709-р КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ.[2]
Національна академія внутрішніх справ надає освітні послуги з підготовки фахівців ступенів вищої освіти бакалавра та магістра за спеціальностями: «Право», «Правоохоронна діяльність», «Публічне управління та адміністрування» і «Психологія». У профільних інститутах та факультетах на денній і заочній формах навчається понад 15 тис. слухачів, курсантів і студентів. З 2016 року функціонує кафедра військової підготовки офіцерів запасу.
В юридичному ліцеї навчаються діти, чиї батьки — співробітники правоохоронних органів, загинули або зазнали каліцтва під час виконання службових обов'язків, у тому числі в районі проведення антитерористичної операції.
Наші випускники на різних посадах несуть службу в кожному підрозділі МВС України та Національної поліції України, а також працюють в органах прокуратури, юстиції, СБУ, Державної фіскальної служби, Державної пенітенціарної служби, судових органах, в юридичній сфері тощо. Серед них нинішні і колишні керівники центральних органів виконавчої влади, підрозділів правоохоронної та судової системи. Саме Національна академія підготувала перших патрульних поліцейських для Києва та області й успішно продовжує цю діяльність.
Академія є членом Асоціації Європейських поліцейських коледжів, учасником Конференції керівників вищих навчальних закладів поліції країн Центральної та Східної Європи, підтримує робочі зв'язки з міжнародними організаціями, освітніми закладами та поліцейськими установами багатьох країн, забезпечує підготовку персоналу для миротворчих місій ООН.
Особовий склад академії — резерв МВС і надійний партнер столичного гарнізону поліції у забезпеченні публічного порядку та безпеки під час масових заходів у Києві та області.
За підсумками щорічних незалежних соціологічних досліджень НАВС підтверджує свій достатньо високий рейтинг − її неодноразово нагороджено авторитетною відзнакою «Софія Київська» та визнано кращим вищим навчальним закладом у правоохоронній системі.
Таким чином, поступово зміцнюючи свій потенціал відповідно до вимог МВС України, академія нині розвивається у всі напрямах інноваційної освітньої діяльності та зарекомендувала себе як провідний науковий і методичний центр, базовий заклад для підготовки нової генерації правоохоронців.
18 травня 2021 Національний банк України ввів в обіг пам'ятну монету "100 років Національній академії внутрішніх справ" номіналом 2 гривні.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/%D0%9D%D0%B0%D1%86%D1%96%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0_%D0%B0%D0%BA%D0%B0%D0%B4%D0%B5%D0%BC%D1%96%D1%8F_%D0%B2%D0%BD%D1%83%D1%82%D1%80%D1%96%D1%88%D0%BD%D1%96%D1%85_%D1%81%D0%BF%D1%80%D0%B0%D0%B2.jpg/220px-%D0%9D%D0%B0%D1%86%D1%96%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B0_%D0%B0%D0%BA%D0%B0%D0%B4%D0%B5%D0%BC%D1%96%D1%8F_%D0%B2%D0%BD%D1%83%D1%82%D1%80%D1%96%D1%88%D0%BD%D1%96%D1%85_%D1%81%D0%BF%D1%80%D0%B0%D0%B2.jpg)
- Навчально-наукові інститути
- Навчально-науковий інститут № 1 (вул. Народного Ополчення, 9)
- Навчально-науковий інститут № 2 (вул. Ірини Бекешкіної, 3)
- Навчально-науковий інститут № 3 (ліквідований 2023 року)
- Навчально-науковий інститут заочного та дистанційного навчання
- Інститути та факультети
- Інститут післядипломної освіти
- Інститут кримінально-виконавчої служби
- Прикарпатський факультет (м. Івано-Франківськ, вул. Національної Гвардії, 3)
- Інші навчальні підрозділи
- Юридичний ліцей ім. Ярослава Кондратьєва
- Навчально-тренувальне відділення домедичної підготовки
- Навчально-практичний центр курсової спеціальної підготовки та підвищення кваліфікації фахівців у сфері піротехнічних виробів
- Загальноакадемічні кафедри
- Відділи
- Інші підрозділи
- Докторантура та аспірантура[4]
- Полковник внутрішньої служби Самойленко Андрій Веніамінович (1958—1960)
- Полковник внутрішньої служби Стеценко Віктор Спиридонович (1960—1962)
- Генерал внутрішньої служби Бровкін Олексій Миколайович (1962—1967)
- Генерал-майор міліції Дегтярьов Іван Леонтійович (1967—1980)
- Генерал-лейтенант міліції Захаров Віталій Федорович (1980—1983)
- Генерал-майор міліції Снєжинський Велеонін Мар'янович (1983—1992)
- Генерал-полковник міліції Розенко Віталій Іванович (1992—1994)
- Генерал-полковник міліції Кондратьєв Ярослав Юрійович (1994—2005)
- Генерал-лейтенант міліції Моісеєв Євген Миколайович (2005—2010)
- Генерал-лейтенант міліції Коваленко Валентин Васильович (04.2010-2014)
- Генерал поліції першого рангу Чернєй Володимир Васильович (2014-)
У НАВС функціонують шість спеціалізованих вчених рад із захисту дисертацій на здобуття ступенів вищої освіти доктора наук та доктора філософії, відкритих за дев'ятьма науковими спеціальностями[5]. Сформувалися та успішно розвиваються наукові школи з проблем українського конституціоналізму, теоретичних основ забезпечення прав і свобод людини, адміністративного права і процесу, цивільного та господарського права, кримінального права, кримінального процесу та криміналістики, кримінології та кримінально-виконавчого права, філософії права та юридичної психології, теорії та практики оперативно-розшукової діяльності, поліцеїстики тощо. Акцентовано увагу й на сучасних напрямах досліджень з юридичної компаративістики, кримінологічної віктимології, економічної безпеки, психологічної реабілітації, запровадження поліграфних технологій та ін. Низку досліджень підтверджено державними патентами на винаходи і відзначено державними преміями. Академія розвиває власні наукові школи, які відомі не тільки в Україні, але й поза її межами, серед яких наукові школи Удалової Л. Д., Карпова Н. С., Горбачевського В. Я.,Письменного Д. П., Смітієнко З. Д., Азарова Ю. І.[6]
Засновник школи | Рік
заснування |
Кафедра | Основні напрямки наукового пошуку | Здобутки |
---|---|---|---|---|
Дубинський Анатолій Якович | 1972 | кафедра кримінального процесу | історія становлення та розвитку кримінального процесу України, загальні положення досудового розслідування, процесуальне становище учасників кримінального процесу | підготовлено і захищено 16 кандидатських дисертацій |
Смітієнко Зінаїда Дмитрівна[ru] | 1992 | кафедра кримінального процесу | завдання кримінального процесу, принципи (засади) кримінального процесу, докази та доказування у кримінальному судочинстві | було підготовлено і захищено 16 кандидатських дисертацій |
Карпов Н. С. | 2002 | кафедра кримінального процесу | криміналістичні аспекти протидії злочинної діяльності, доказування у кримінальному провадженні, використання матеріалів оперативно-розшукової діяльності в кримінальному судочинстві | підготовлено і захищено 7 кандидатських дисертацій. |
Стахівський Сергій Миколайович | 2003 | кафедра кримінального процесу | доказове право, особливі порядки кримінального провадження, проблеми досудового та судового провадження | підготовлено і захищено 8 кандидатських дисертацій |
Удалова Лариса Давидівна | 2003 | кафедра кримінального процесу | завдання кримінального процесу, засади кримінального процесу, надання правової допомоги під час досудового розслідування, кримінально-процесуальні функції, запобіжні заходи в кримінальному процесі, проведення слідчих (розшукових) дій, забезпечення відшкодування шкоди незаконно засудженим особам | підготовлено і захищено 1 докторську дисертацію та 45 кандидатських дисертацій |
Письменний Дмитро Петрович | 2004 | кафедра кримінального процесу | процесуальна діяльність слідчого, розслідування злочинів слідчою та слідчо-оперативною групою, моральні засади доказування | підготовлено і захищено 9 кандидатських дисертацій |
Галаган Олександр Іванович | 2008 | кафедра кримінального процесу | забезпечення прав та законних інтересів суб'єктів кримінального судочинства, особливості розслідування суспільно-небезпечних діянь осіб, що визнаються неосудними | підготовлено і захищено 9 кандидатських дисертацій |
Азаров Юрій Іванович | 2008 | кафедра кримінального процесу | кримінально-процесуальні гарантії, суб'єкти кримінального процесу, процесуальна діяльність слідчого | підготовлено і захищено 8 кандидатських дисертацій |
- ↑ а б в г д Етапи розвитку Національної академії внутрішніх справ. Архів оригіналу за 1 серпня 2021. Процитовано 1 серпня 2021.
- ↑ Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 1 серпня 2021.
- ↑ 100 років Національній академії внутрішніх справ. old.bank.gov.ua. Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 1 серпня 2021.
- ↑ Структурні підрозділи академії
- ↑ Спеціалізовані вчені ради :: НАВС. www.naiau.kiev.ua. Процитовано 24 серпня 2019.
- ↑ Історична довідка :: НАВС. www.naiau.kiev.ua. Архів оригіналу за 24 серпня 2019. Процитовано 24 серпня 2019.
- Офіційний сайт
- Київський інститут внутрішніх справ // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2001. — Т. 3 : К — М. — 792 с. — ISBN 966-7492-03-6.
- Національна академія внутрішніх справ України // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — ISBN 966-7492-04-4.
- Національний університет внутрішніх справ // Юридична енциклопедія
- Національна академія внутрішніх справ // Велика українська юридична енциклопедія : у 20 т. / О. В. Петришин (відп. ред.) та ін.. — 2017. — Т. 3 : Загальна теорія права. — С. 310. — ISBN 978-966-937-233-8.