Дрозди (Білоцерківський район)
село Дрозди | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Київська область | ||||
Район | Білоцерківський район | ||||
Громада | Білоцерківська міська громада | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | XVII | ||||
Населення | 1000 | ||||
Поштовий індекс | 09130 | ||||
Телефонний код | +380 04463 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°53′08″ пн. ш. 29°58′38″ сх. д. / 49.88556° пн. ш. 29.97722° сх. д.Координати: 49°53′08″ пн. ш. 29°58′38″ сх. д. / 49.88556° пн. ш. 29.97722° сх. д. | ||||
Водойми | Кам'янка | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 09130, Київська обл, Білоцерківський р-н, с. Дрозди, вул. Польова, 2в | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() | |||||
|
Дрозди́ — село в Білоцерківській міській громаді Білоцерківського району Київської області, до 2020 року центр сільської ради. Розташоване над річкою Кам'янка. Село має промовистий герб.
Населення — близько 1 тис. жителів.
У селі діє Дроздівська загальноосвітня школа I–III ступенів, є будинок культури, православна церква.
Базується тут і підприємство доставки артезіанської питної води «Холодок».
Нинішнє село засноване в XV–XVI ст.
Перша його назва пішла від річки, на березі якої селилися люди.
В 1572 році село було подароване польським королем Сигізмундом I дрібному шляхтичу Михайлу Мазепі — пращуру українського гетьмана Івана Мазепи, який переіменував поселення на Мазепинці.
В XVII ст. село розрослося, і його нижня частина почала називатися Дроздами.
У 1929 році був заснований колгосп «Нове життя».[1]
У селі є православна громада УПЦ МП. Після зруйнування більшовиками старого храму у 1927 році у селі не було своєї церкви. Церковна громада Української Православної Церкви Московського патріархату зареєстрована 27 вересня 1999 року, 13 жовтня 1999 року на парафію був призначений священик Михайло Тарасюк. Першу літургію у селі відслужили 4 листопада 1999 року просто неба.
28 травня 2000 року було освячене місце під будівництво храму-каплички в честь ікони Казанської Божої Матері. Церква вміщає близько 70 осіб[2].
Козацька шабля та червоний колір щита й полотнища символізують минуле села, козацьку звитягу та військовий гарт. Срібний дрізд є емблемою козацького роду Дроздів - засновників села.
-
Школа
-
Школа
-
Будинок культури
-
Підприємство доставки артезіанської питної води «Холодок»
-
Пам'ятник загиблим воїнам-односельчанам у роки ДСВ
-
Інший пам'ятник воїнам, загиблим у роки ДСВ
- Облікова картка на сайті ВРУ[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ Ульянченко В. І., Сергійчук В. І., Гай А. І., Шевченко С. В., Василинець Р. Д. Упорядкування Гая А. І. Київський обласний том Національної книги пам'яті жертв Голодомору 1932–1933 років. — «Буква», 2008. — С. 79. — ISBN 978-966-7195-95-3. Архівовано з джерела 25 вересня 2013
- ↑ Білоцерківське благочиння // Офіційний сайт Білоцерківської єпархії Православної церкви Московського патріархату. Архів оригіналу за 16 березня 2015. Процитовано 6 березня 2015.