Миклош Јанчо
Миклош Јанчо | |
---|---|
![]() Миклош Јанчо, 2000. | |
Датум рођења | 27. септембар 1921. |
Место рођења | Вац, Краљевина Мађарска |
Датум смрти | 31. јануар 2014.92 год.) ( |
Место смрти | Будимпешта, Мађарска |
Занимање |
|
Активни период | 1950—2014. |
Супружник |
|
Деца | 3 |
Миклош Јанчо (мађ. Miklós Jancsó; Вац, 27. септембар 1921 — Будимпешта, 31. јануар 2014) био је мађарски редитељ и сценариста. Истакао се средином 1960-их, нарочито након рада на филму Људи без наде (1965).
Биографија
[уреди | уреди извор]Син је Мађара Шандора Јанча и Румунке Ангеле Попарде.[1][2] Након дипломирања, студирао је право у Печују, а дипломирао 1944. године у Клужу. Похађао је и курсеве историје уметности и етнографије, које је наставио да студира у Трансилванији. Након што је дипломирао, служио је у Другом светском рату, а кратко је био ратни заробљеник.[2] Регистровао се у адвокатској комори, али је одустао од адвокатске каријере.
После рата, уписао је Академију позоришне и филмске уметности у Будимпешти. Добио је диплому филмске режије 1950. године. Отприлике у то време, почео је да ради на снимцима из кинописа и извештавао о темама као што су прославе Првог маја, пољопривредне жетве и државне посете совјетских угледника.[2]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Miklós Jancsó Interview
- ^ а б в Wakeman, John. World Film Directors, Volume 2. The H. W. Wilson Company. 1988. 465–472.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Миклош Јанчо на сајту IMDb (језик: енглески)