Strateške raketne sile Ruske federacije
Strateške raketne sile | |
---|---|
Ракетные войска стратегического назначения Raketnije vojska strategičeskogo naznačenija | |
![]() Veliki znak Strateških raketnih sil | |
Ustanovitev | 17. december 1959 |
Država | |
Veja | ![]() |
Tip | Strateške raketne sile |
Vloga | Strateško raketno odvračanje |
Velikost | 50.000 enot (2020)[1] |
Generalštab | Vlasiha, 2,5 km SZ od Odincovega, Moskovska oblast |
Zavetnik | Sveta Barbara[2] |
Moto | "После нас - тишина" ("Za nami - tišina") |
Marš | Marš artileristov (Марш Артиллеристов) (Tihon Hrennikov) |
Obletnice | 17. december |
Oprema | Balistične rakete, manevrirne rakete |
Konflikti | Kubanska raketna kriza |
Spletna stran | Uradna stran |
Poveljniki | |
Trenutni poveljnik | ![]() |
Znani poveljniki | Maršal Igor Sergejev |
Oznake | |
Zastava | ![]() |
Našitek | ![]() |
Srednji znak | ![]() |
Mali znak | ![]() |
Strateške raketne sile Ruske federacije (RVSN RF; rusko Ракетные войска стратегического назначения Российской Федерации (РВСН РФ), latinizirano: Raketnye voyska strategicheskogo naznacheniya Rossiyskoy Federatsii, dobesedno 'Raketne sile strateškega namena') so veja oboroženih sil Ruske federacije, ki nadzoruje ruske kopenske medcelinske balistične rakete z jedrskimi konicami.
Strateške raketne sile so bile ustvarjene 17. decembra 1959 kot del oboroženih sil ZSSR kot glavna sila za napadanje sovražnikovega ofenzivnega jedrskega orožja, vojaške objekte in industrijsko infrastrukturo.
Ruske strateške sile dopolnjujeta še "Daljna aviacija" Vojnega letalstva Rusije in strateške jedrske podmornice Ruske vojne mornarice. Vsa tri telesa skupaj sestavljajo jedrsko triado Rusije.
Glavni generalštab RVSN je v Kuncevem v predmestjih Moskve. Nadomestni generalštab je v Kosvinski gori na Uralu.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/52/Exercise_of_Strategic_Missile_Forces_01.jpg/250px-Exercise_of_Strategic_Missile_Forces_01.jpg)
Pod poveljstvom maršala Sovjetske zveze Sergeja Semjonoviča Birjuzova so RVSN v sklopu operacije Anadir leta 1962 namestile rakete na Kubi. Na Kubo je bilo poslanih 36 balističnih raket srednjega dosega R-12, kar je vodilo v kubansko raketno krizo. Z raketami so na Kubi upravljale enote 43. gardne raketne divizije 43. raketne armade.[4]
Sestava leta 2020
[uredi | uredi kodo]Enote
[uredi | uredi kodo]Enote Strateških raketnih sil januarja 2020:[5]
- 27. gardna raketna armada (generalštab: Vladimir)
- 98. ločena eskadra mešanega letalstva
- 7. gardna raketna divizija v Vipolzovem z 18 mobilnimi raketami RT-2PM Topol
- 14. raketna divizija v Joškar-Oli s 27 mobilnimi raketami RS-24 Jars
- 28. gardna raketna divizija v Kozjolsku s 15 (januarja 2020)[6][7] raket Jars v silosu
- 54. gardna raketna divizija v Tejkovem z 18 mobilnimi raketami Topol-M in 18 (december 2011)[8] mobilnimi raketami Jars
- 60. raketna divizija v Tatiščevem s 30 raketami UR-100NUTTH in 60 raketami Topol-M v silosu
- 31. raketna armada (generalštab: Orenburg)
- 102. ločena eskadra mešanega letalstva
- 8. raketna divizija v Pervomajskem
- 13. raketna divizija rdeče zastave v Dombarovskem z 18 raketami R-36M2 Vojevoda v silosu in 6 (december 2021) UR-100NUTTH z Avangardi[9][10] Rakete Vojevoda bodo zamenjane z novimi raketami RS-28 Sarmat, ko bodo vstopile v uporabo[11]
- 42. raketna divizija v Nižnem Tagilu s 27 mobilnimi raketami Jars
- 33. gardna raketna armada (generalštab: Omsk)
- 105. ločena eskadra mešanega letalstva
- 29. gardna raketna divizija v Irkutsku s 27 mobilnimi raketami Jars
- 35. raketna divizija v Barnaulu z mobilnimi raketami Topol in[12] Jars
- 39. gardna raketna divizija v Novosibirsku s 27 mobilnimi raketami Jars
- 62. raketna divizija v Užurju z 18 raketami Vojevoda v silosu, ki jih bodo tudi zamenjale nove rakete Sarmat, ko bodo vstopile v uporabo[11]
Število raket in bojnih glav
[uredi | uredi kodo]Strateške raketne sile imajo:[5]
- 46 raket R-36M2 Vojevoda v silosu z do 10 jedrskimi konicami, bodo upokojene 2022
- 45 mobilnih raket RT-2PM Topol z 1 jedrsko konico, bodo upokojene
- 60 raket Topol-M v silosu z 1 jedrsko konico
- 18 mobilnih raket Topol-M z 1 jedrsko konico
- 15 raket RS-24 Jars v silosu z do 4 jedrskimi konicami
- 135+ mobilnih raket RS-24 Jars z do 4 jedrskimi konicami
Kristensen in Korda (2020) omenjata UR-100N kot upokojen, medtem ko je UR-100NUTTH v aktivni uporabi z Avangardi.[13]
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ https://fas.org/sgp/crs/row/IF11603.pdf
- ↑ Main Cathedral of Russian Armed Forces. Arhivirano February 2, 2019, na Wayback Machine. Retrieved 2019-02-02.
- ↑ Jane's Defence Weekly June 25, 1994, 32, via Austin and Muraviev, The Armed Forces of Russia in Asia, 2001.
- ↑ National Security Archive, http://www.gwu.edu/~nsarchiv/NSAEBB/NSAEBB14/doc18.htm Arhivirano August 8, 2010, na Wayback Machine.
- ↑ 5,0 5,1 Podvig, Pavel (13 december 2007). »Strategic Missile Forces«. Russian Strategic Nuclear Forces. Arhivirano iz spletišča dne Aprila 1, 2018. Pridobljeno Aprila 2, 2018.
{{navedi časopis}}
: Vzdrževanje CS1: samodejni prevod datuma (povezava) - ↑ Podvig, Pavel (13. oktober 2020). »Two Yars missiles deployed in Kozelsk«. Russian Strategic Nuclear Forces.
- ↑ »Rearmament of Kozelsk missile division continues«.
- ↑ RS-24 deployment in Teykovo, Novosibirsk, and Kozelsk (19 december 2011). »RS-24 deployment in Teykovo, Novosibirsk, and Kozelsk - Blog - Russian strategic nuclear forces«. Russian Strategic Nuclear Forces. Russianforces.org. Arhivirano iz spletišča dne Januarja 26, 2012. Pridobljeno Oktobra 9, 2012.
{{navedi časopis}}
: Vzdrževanje CS1: samodejni prevod datuma (povezava) Vzdrževanje CS1: več imen: seznam avtorjev (povezava) - ↑ Podvig, Pavel (Avgust 26, 2014). »Russian hypersonic vehicle - more dots added to Project 4202«. Russian Strategic Nuclear Forces. russianforces.org. Arhivirano iz spletišča dne Marca 15, 2015. Pridobljeno Januarja 18, 2015.
- ↑ »Подробнее : Министерство обороны Российской Федерации«.
- ↑ 11,0 11,1 »Sarmatian ICBM & FOBS Reintroduction«. globalsecurity.org. Arhivirano iz spletišča dne Aprila 6, 2017. Pridobljeno Aprila 6, 2017.
- ↑ »Минобороны раскрыло характеристики ракетного комплекса "Ярс-С"«. 29. januar 2021.
- ↑ Hans M. Kristensen & Matt Korda (2020) Russian nuclear forces, 2020, Bulletin of the Atomic Scientists, 76:2, 102-117, DOI: 10.1080/00963402.2020.1728985
Nadaljnje branje
[uredi | uredi kodo]- Дороговоз И. Г. Ракетные войска СССР. — Минск: Харвест, 2007. — 336 с. — ISBN 978-985-13-9751-4;
- John G. Hines et al. Soviet Intentions 1965–1985. Braddock Dunn & McDonald (BDM), 1995;
- "Владимирская Ракетная Стратегическая" (Vladimirska strateška raketna), I. V. Verškov in V. G. Gagarin; Vladimir 2006; 480 strani;
- "Оренбургская Стратегическая" (Orenburg Strategic) J.N. Feoktistov; Perm 2001; 328 strani; (tudi izdaja 1997);
- "Читинская Ракетная Армия" (Čitinskaja raketna armada); Čita, 2002; 268 strani;
- "История 50-й Ракетной Армии I-IV" (Zgodovina 50. raketne armade, deli 1–4), G. I. Smirnov in A.I. Jasakov; Smolensk 2008; 370+342+387+561 strani;
- "Стратеги" (Strategi), V. T. Nosov; Moskva, 2008; 276 strani.