Trenul (film din 1964)
Trenul | |
The Train | |
![]() Afișul românesc al filmului | |
Titlu original | The Train |
---|---|
Regizor | John Frankenheimer |
Scenarist | Franklin Coen Frank Davis Nemenționat: Walter Bernstein Howard Dimsdale Nedrick Young După o povestire de: Rose Valland |
Studio | Les Productions Artistes Associés Les Films Ariane Dear Film Produzione |
Distribuitor | United Artists |
Director de imagine | Jean Tournier Walter Wottitz |
Montaj | David Bretherton |
Muzica | Maurice Jarre |
Distribuție | Burt Lancaster Paul Scofield Jeanne Moreau Michel Simon |
Premiera | 1964 (UK) 7 martie 1965 (U.S.) |
Durata | 140 de minute (UK) 133 de minute (U.S.) |
Țara | Statele Unite Franța Italia |
Locul acțiunii | Paris ![]() |
Limba originală | engleză |
Disponibil în română | dublat sau subtitrat |
Nominalizări | Premiul Oscar pentru cel mai bun scenariu original (Franklin Coen[*] și Frank Davis[*] , ) ![]() |
Buget | 5,8 milioane $[1] |
Încasări | 6,8 milioane $[1] |
Prezență online | |
Pagina Cinemagia | |
Modifică date / text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/ro/thumb/6/66/The_train_poster.jpg/200px-The_train_poster.jpg)
Trenul (titlu original: The Train) este un film alb-negru din 1964 regizat de John Frankenheimer și produs de Jules Bricken după o poveste și un scenariu de Franklin Coen și Frank Davis, bazat pe o carte de non-ficțiune Le front de l'art de Rose Valland, carte despre operele de artă depozitate după ce au fost jefuite de germani din muzee și colecții private de artă. Este o coproducție internațională, fiind realizat de studiouri de film din SUA, Franța și Italia. Rolurile principale au fost interpretate de actorii Burt Lancaster, Paul Scofield, Jeanne Moreau și Michel Simon.
Prezentare
[modificare | modificare sursă]Povestea filmului are loc în august 1944, când un membru al rezistenței franceze, Paul Labiche (Lancaster), complotează împotriva colonelului german Franz von Waldheim (Scofield) care încearcă să mute cu trenul în Germania capodoperele de artă furate. Ca inspirație pentru scenele de interceptare a trenului au fost evenimentele reale din jurul trenului nr 40044 care a fost atacat și examinat în afara Parisului de către locotenentul Forțelor Franceze Libere Alexandre Rosenberg.
Distribuție
[modificare | modificare sursă]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/The_Train_%281964_film%29_trailer_1.jpg/220px-The_Train_%281964_film%29_trailer_1.jpg)
- Burt Lancaster - Paul Labiche
- Paul Scofield - Col. Franz von Waldheim
- Jeanne Moreau - Christine
- Suzanne Flon - Mademoiselle Villard
- Michel Simon - Papa Boule
- Wolfgang Preiss - Maj. Herren
- Albert Rémy - Didont
- Charles Millot - Pesquet
- Richard Münch - Gen. von Lubitz
- Jacques Marin - Jacques
- Paul Bonifas - Spinet
- Arthur Brauss - Lt. Pilzer
- Jean Bouchaud - Capt. Schmidt
- Donald O'Brien - Sgt. Schwartz
- Howard Vernon - Cpt. Dietrich
Primire
[modificare | modificare sursă]Trenul a avut încasări de 3 milioane $ în SUA și de încă 6 milioane $ în restul lumii.[2] A avut un buget de 6,7 milioane.[3] Filmul a fost al 13-lea film cel mai popular în Regatul Unit în 1965.[4]
Trenul a avut un rating de 100% "Fresh" pe Rotten Tomatoes[5] și un scor de 7,9/10 pe Internet Movie Database.[6]
Acuratețe istorică
[modificare | modificare sursă]Trenul se bazează pe cartea de non-ficțiune din 1961 Le front de l'art de Rose Valland, istoric de artă la Galerie nationale du Jeu de Paume. Valland s-a documentat în privința operelor de artă depozitate acolo și care au fost jefuite de naziști din muzee și colecții de artă particulare din întreaga Franță și care au fost alese pentru expediere în Germania nazistă în al doilea război mondial.
În contrast cu acțiunea și drama descrisă în film, transportul de artă pe care germanii au încercat să-l scoată din Paris la 1 august 1944 a fost oprit de Rezistența franceză cu un baraj nesfârșit de documente și din cauza birocrației și nu a mers mai departe decât până într-un depou la câteva mile în afara Parisului.[7]
Interceptarea efectivă a trenului a fost inspirată de evenimente din viața reală din jurul trenului nr. 40.044 care a fost atacat și examinat de către locotenentul forțelor franceze libere Alexandre Rosenberg în afara Parisului, în august 1944. Soldații săi au deschis cutiile și au descoperit multe piese de artă jefuite și care anterior erau expuse în casa tatălui său, comerciantul de artă parizian Paul Rosenberg, unul dintre principalii comercianți de artă modernă din lume.[8]
Organizațiile de veterani germani, inclusiv cea de veterani SS din grupul HIAG, au obiectat față de faptul că soldați ai Wehrmachtului au fost prezentați în film ca executând ostatici francezi și membrii ai rezistenței. Ei au declarat că personalul potrivit pentru aceste scene era cel care ar fi purtat uniforme SS sau cele ale Sicherheitspolizei (Sicherheitsdienst și Gestapo).
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b "The Train, Box Office Information." The Numbers. Retrieved: 22 ianuarie 2013.
- ^ Balio 1987, p. 279.
- ^ Buford 2000, p. 240.
- ^ "Most Popular Film Star." The Times [London, England], 31 decembrie 1965, p. 13 via The Times Digital Archive, 16 septembrie 2013.
- ^ "The Train." Rotten Tomatoes. Retrieved: 22 noiembrie 2012.
- ^ "The Train (1964)." IMDb. Retrieved: 22 noiembrie 2012.
- ^ "DVD enclosure booklet: The Train". MGM Home Entertainment.
- ^ Cohen, Patricia and Tom Mashberg. "Family, 'Not Willing to Forget,' Pursues Art It Lost to Nazis". The New York Times, 27 aprilie 2013, p. A1; published online 26 aprilie 2013. Retrieved: 27 aprilie 2013.
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Armstrong, Stephen B. Pictures About Extremes: The Films of John Frankenheimer. Jefferson, North Carolina: McFarland, 2007. ISBN 978-0-78643-145-8.
- Balio, Tino. United Artists: The Company That Changed the Film Industry. Madison, Wisconsin: University of Wisconsin Press, 1987. ISBN 978-0-29911-440-4.
- Buford, Kate. Burt Lancaster: An American Life. New York: Da Capo, 2000. ISBN 0-306-81019-0.
- Champlin, Charles, ed. John Frankenheimer: A Conversation With Charles Champlin. Bristol, UK: Riverwood Press, 1995. ISBN 978-1-880756-09-6.
- Evans, Alun. Brassey's Guide to War Films. Dulles, Virginia: Potomac Books Inc., 2000. ISBN 978-1-57488-263-6.
- Pratley, Gerald. The Cinema of John Frankenheimer (The International Film Guide Series). New York: Zwemmer/Barnes, 1969. ISBN 978-0-49807-413-4.
Vezi și
[modificare | modificare sursă]- Listă de filme despre cel de-al Doilea Război Mondial
- Listă de filme străine până în 1989
- Listă de filme cu acțiunea în trenuri
- Filme asemănătoare
- Eroii monumentelor (2014)
- Luptătorii din umbră (1946)
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- Trenul la Internet Movie Database
- Trenul (film din 1964) la CineMagia
- Trenul la TCM Movie Database
- Trenul la Rotten Tomatoes
- Trenul la Allmovie
|
- Filme din 1964
- Filme americane
- Filme în limba germană
- Filme în limba engleză
- Filme în limba franceză
- Filme regizate de John Frankenheimer
- Filme United Artists
- Filme franțuzești
- Filme italiene
- Filme despre Al Doilea Război Mondial
- Filme alb-negru
- Filme cu trenuri
- Scenarii de Walter Bernstein
- Filme cu naziști
- Filme despre Rezistența Franceză
- Filme bazate pe cărți de non-ficțiune
- Filme de aventuri