Dinastia Drăculeștilor
Dinastia Drăculeștilor | ||
![]() Stema dinastiei Drăculeștilor din vremea lui Vlad Țepeș | ||
Țară | Țara Românească![]() | |
Casa mamă | Dinastia Basarabilor | |
Titluri | Voievod, Domn | |
Întemeietor | Vlad Dracul | |
Ultimul monarh | Mihnea al III-lea Radu/Alexandru Coconul | |
Înființare | cca. 1390 | |
Desființare | 1660/1632 | |
Etnicitate | română | |
Modifică text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Vlad_II_Dracul_of_Wallachia.jpg/220px-Vlad_II_Dracul_of_Wallachia.jpg)
Dinastia Drăculeștilor sau Familia Drăculeștilor este o ramură mai mică a Dinastiei Basarabilor. Membrii acesteia sunt urmașii lui Vlad Dracul, fiul lui Mircea cel Bătrân. Au avut numeroase conflicte pentru domnia Țării Românești cu Dăneștii, care descind din Dan I, fratele lui Mircea cel Bătrân. Drăculeștii, au avut suport din partea boierimii muntene, cu toate că erau considerați „linia bastardă” a dinastiei iar Dăneștii, erau sprijiniți de boierimea olteană și erau considerați „Basarabii legitimi”.Disputele dintre cele două ramuri mai mici ale dinstiei Basarabilor pentru domnia Țării Românești au avut un impact negativ asupra vieții politice din Țara Românească.
Dăneștii, rămânând fără un bărbat apt pentru domnia țării, la sfârșitul secolului al XV-lea, a trebuit să fie înlocuiți de boierii Craiovești, cu care erau înrudiți, înlocuindu-i în lupta pentru domnie. Drăculeștii au ieșit din lupta pentru domnie odată cu Nicolae Pătrașcu (m. 1627), și fiul său, Mihai (m. 1655), care nu a domnit, astfel stingându-se pe linie bărbătească.[1]
Membrii dinastiei
[modificare | modificare sursă]Cei mai de seamă reprezentanți ai Drăculeștilor au fost:
- Vlad al II-lea Dracul (1436 - 1442, 1443 - 1447)
- Mircea al II-lea (vara/toamna 1442)
- Vlad al III-lea Țepeș (1448, 1456 - 1462, 1476)
- Radu cel Frumos (1462 - 1473, 1473-1474, 1474, 1474 - 1475)
- Vlad al IV-lea Călugărul (1481, 1482-1495)
- Radu cel Mare (1495-1508)
- Mihnea cel Rău (1508-1509)
- Mircea al III-lea (1509-1510)
- Vlad al V-lea cel Tânăr (1510-1512)
- Vlad al VI-lea Dragomir (1521)
- Radu de la Afumați (1522 - 1523, 1524, 1524 - 1525, 1525 - 1529)
- Vlad al VII-lea Înecatul (1530-1532)
- Vlad Vintilă de la Slatina (1532 - 1535)
- Radu Paisie (1535 - 1545)
- Mircea Ciobanul (1545 - 1552, 1553 - 1554, 1558 - 1559)
- Pătrașcu cel Bun (1554 - 1557)
- Alexandru al II-lea Mircea (1568 - 1574, 1574 - 1577)
- Mihnea al II-lea Turcitul (1577-1583,1585-1591)
- Petru Șchiopul (în Moldova: 1574 - 1577, 1578 - 1579, 1582 - 1591)
- Petru Cercel (1583 - 1585)
- Mihai Viteazul (1593 - 1600)
- Radu al X-lea Mihnea (1601-1602, 1611, 1611-1616, 1620-1623) (în Moldova: 1616-1619, 1623-1626)
- Alexandru al IV-lea Coconul (1623-1627) (în Moldova:1629-1630)
- Mihnea al III-lea Radu (1658-1659) (presupus fiu lui Radu Mihnea)
Etimologie
[modificare | modificare sursă]Unii istorici consideră că etimologia numelui „Drăculești” provine de la faptul că Vlad Dracul a aparținut Ordinului Dragonului, ordin ce avea scop de a crea o uniune solidară a creștinilor din Europa împotriva musulmanilor.[2]
Note
[modificare | modificare sursă]Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Ciobanu, Tiberiu, Domnitori români mai puțin cunoscuți, Editura Excelsior Art, Timișoara 2005 ISBN 973-592-136-7 pp.197-198
- Popescu, Petre Demetru, Basarabii, Editura Albatros, București, 1989, ISBN 973-24-0054-4
- Predescu, Lucian, Enciclopedia României. Cugetarea, Editura Saeculum, București, 1999 ISBN 973-9399-03-7
- Vasile Lupașc - „Răstignit între cruci sau viața și dupăviața lui Vlad Voievod căruia norodul i-au zis Țepeș” Vol. I - Editura Cetatea de scaun.