Per Hysing-Dahl
Per Hysing-Dahl | |||
---|---|---|---|
Født | 31. juli 1920![]() Bergen | ||
Død | 7. apr. 1989![]() Bergen[1] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, flyger, forretningsdrivende ![]() | ||
Utdannet ved | Bergen Katedralskole | ||
Parti | Høyre[1] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | |||
Stortingspresident | |||
1981 – 1985 | |||
Forgjenger | Guttorm Hansen | ||
Etterfølger | Jo Benkow | ||
Stortingsrepresentant | |||
1969 – 1985 | |||
Valgkrets | Hordaland |
Per Hysing-Dahl (1920–1989) var norsk politiker (H), forretningsmann, motstandsmann og krigsflyver fra Bergen. Han var blant landets høyest dekorerte krigsveteraner. Hysing-Dahl var stortingsrepresentant for Hordaland i fire perioder fra 1969 til 1985 og stortingspresident i den siste perioden, 1981–1985.
Han hadde flere roller i næringslivet, tildels overlappende: Disponent i A/S Ocean Products 1949-1970; disponent ved sildoljefabrikken A/S Clupea 1950-1960, disponent i rederiet i Trawl-Industri 1955-1975, reder i Ocean Transport A/S 1961-1972, direktør i Akers Trading Co. Akergruppen 1963-1972 og direktør i flyselskapet A/S Westwing 1964-1983.
Krigsinnsats
[rediger | rediger kilde]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Westland_Lysander.jpg/250px-Westland_Lysander.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b2/Krigskorset.jpg/250px-Krigskorset.jpg)
Hysing-Dahl forlot Norge ombord på MK «Soløy» 2. august 1941 og ankom Baltasund på Shetland 4. august .[2] I Storbritannia ble han med i flyvåpenet. Etter flyskole ved Little Norway i Canada, ble Hysing-Dahl sendt til en av RAFs treningsskvadroner i Bomber Command, 10 OTU (Operational Training Unit), før han ble beordret til 161 Squadron RAF, stasjonert på Tempsford.
Skvadronen var delt i to; A-flight opererte med Westland Lysander og Lockheed Hudson, og landsatte og plukket opp agenter for SOE i tyskokkupert Europa.
B-flight fløy bombefly av typen Handley Page Halifax som var bygget om til slippoperasjoner, og drev med slipp av agenter og forsyninger til motstandsgrupper.
Hysing-Dahls første tjenesteperiode på 30 tokt var med Halifax-flyene i B-flight, og endte i januar 1944. Normalt ble man sendt på hvile etter en endt periode, men Hysing-Dahl begynte straks på en ny runde, denne gang i A-flighten med Lysander-flyene.[3]
I juli 1944 skulle Hysing-Dahl fly tre franske agenter til en landingsplass i Loire. Standard prosedyre var at noen ved landingsplassen, som gjerne var et lite jorde, like før landing skulle avfyre bluss så piloten fikk en anelse om hvor han skulle gå ned. Men det skjedde ikke, så Hysing-Dahl snudde tilbake mot England. På hjemveien ble flyet truffet av granatild. Granatsplinter kuttet oljeledningen, så motoren skar seg over Den engelske kanal. Ettersom agentene ikke hadde fallskjermer, måtte Hysing-Dahl prøve å sette flyet ned på sjøen. Han klarte å unngå at flyet tippet rundt, slik at han og de tre passasjerene klarte å komme seg ut. En luftflaske som skulle blåst opp redningsflåten Hysing-Dahl hadde i fallskjermpakken, virket ikke. Innen Hysing-Dahl hadde fått blåst opp flåten, gikk den ene av franskmennene under. Han fikk de to gjenværende ombord i flåten, som egentlig var konstruert for én person. Først på formiddagen dagen etter ble de oppdaget og reddet av en patruljebåt fra U.S. Navy.
Etter en hvileperiode, der han fløy Mosquito- og Beaufighter-fly fra fabrikkene i England til RAF-enheter i Egypt for Ferry Command, var Hysing-Dahl i mars 1945 tilbake ved 161 Squadron og B-flight. Der var Halifax-flyene byttet ut med Short Stirling. Krigen var nesten slutt, og skvadronen konsentrerte seg om slipp til motstandsbevegelsen i Danmark og Norge. Etter kapitulasjonen ble Hysing-Dahl beordret til Trondheim, der han skulle bistå oberst Odd Bull. Hysing-Dahl dimitterte som kaptein sommeren 1946.
Politikk
[rediger | rediger kilde]Etter mange år i forretningslivet, ble Hysing-Dahl valgt inn på Stortinget fra Hordaland i 1969, der han representerte Høyre. Han var andre viseformann i Høyre i perioden 1972–1974. Fra 1973 til 1981 var han formann i Forsvarskomitéen. I 1981 ble han stortingspresident, et verv han hadde til 1985. Da ble han styreleder i Distriktenes Utbyggingsfond.
- 1981–1985 President i Stortinget
- 1981–1985 medlem i Sjøfarts- og fiskerikomitéen
- 1981–1985 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
- 1981–1985 formann i Valgkomitéen
- 1977–1981 formann i Forsvarskomitéen
- 1977–1981 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
- 1973–1977 formann i Forsvarskomitéen
- 1973–1977 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
- 1969–1973 medlem i Industrikomitéen
Utmerkelser
[rediger | rediger kilde]For sitt virke under krigen ble han hedret med Krigskorset med sverd, St. Olavsmedaljen med ekegren[4], Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje, britiske Distinguished Flying Cross and bar og de franske dekorasjonene Æreslegionen og Croix de Guerre. Han var også kommandør av St. Olavs Orden (1989).
Ettermæle
[rediger | rediger kilde]I 2017 ble det satt opp en statue av Hysing-Dahl, laget av Vidar Bratlund-Mæland, i avgangshallen på Bergen lufthavn, Flesland.[5]
I februar 2024 deltok stortingspresident Masud Gharahkhan på Forsvarets Spesialstyrkers 80-årsmarkering av Hysing-Dahls flyoperasjoner under andre verdenskrig, i den franske byen Luzillé, der det ble avduket en plakett til minne om hendelsen.[6][7][8]
Bibliografi
[rediger | rediger kilde]- Hysing-Dahl, Per (1962). Vinger over Europa. Oslo: Gyldendal.
- Hysing-Dahl, Per (1976). De nye utfordringene i norsk forsvarspolitikk. Den norske atlanterhavskomiteen.
- Hysing-Dahl, Per (1990). Vingeslag : fra cockpiten til presidentplassen. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203163769.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b c d e f g h nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ Ragnar Ulstein (1979). Englandsfarten. 2 : Søkelys mot Bergen. Oslo: Samlaget. s. 353.
- ^ «The Tempsford Taxis - Norway: War Resistance Peace». web.archive.org. 18. juli 2011. Arkivert fra originalen 18. juli 2011. Besøkt 15. februar 2024.
- ^ Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren. Oslo: Grøndahl Dreyer. 1995. s. 198. ISBN 8250421906.
- ^ «– En bemerkelsesverdig bergenser». www.bt.no. 26. august 2017. Besøkt 15. februar 2024.
- ^ «Stortingspresidenten til Frankrike | Stortinget». kommunikasjon.ntb.no (norsk). Besøkt 15. februar 2024.
- ^ «Her blir krigshelten fra Bergen hedret i Frankrike». www.bt.no. 13. februar 2024. Besøkt 15. februar 2024.
- ^ Stortinget (13. februar 2024). «Forsvarets 80-årsmarkering av tidligere stortingspresident Per Hysing-Dahl». Besøkt 15. februar 2024.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Fødsler i 1920
- Dødsfall i 1989
- Stortingspresidenter
- Stortingsrepresentanter fra Høyre
- Stortingsrepresentanter for Hordaland
- Stortingsrepresentanter 1969–1973
- Stortingsrepresentanter 1973–1977
- Stortingsrepresentanter 1977–1981
- Stortingsrepresentanter 1981–1985
- Høyres ledelse
- Krigskorset
- St. Olavs Orden
- St. Olavsmedaljen med ekegren
- Krigsmedaljen
- Deltagermedaljen
- Haakon VIIs 70-årsmedalje
- Distinguished Flying Cross
- Croix de Guerre (Frankrike)
- Personer fra englandsfarten 1940–1945
- Norske flyvere fra andre verdenskrig
- Personer fra Bergen kommune
- Personer ved Little Norway
- Nordmenn fra andre verdenskrig
- Alumni fra Bergen katedralskole