Marokiečiai
Marokiečiai | |
---|---|
Marokiečiai XX a. pr.
| |
Gyventojų skaičius | ~43 mln. |
Populiacija šalyse | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Kalba (-os) | arabų, berberų kalbos |
Vėliava | ![]() |
Religijos | islamas |
Giminingos etninės grupės | kiti arabai (alžyriečiai, sahraviai, tunisiečiai ir kt.), berberai |
![]() |
Marokiečiai |
Marokiečiai (arab. المغاربة = al-Maġāriba, berb. ⵉⵎⵖⵔⵉⴱⵉⵢⵏ = Imaɣribiyn) – Afrikos tauta, susidariusi Maroko valstybėje. >36 mln. gyvena Maroke, taip pat turi didelę diasporą Europoje (Prancūzijoje, Ispanijoje, Belgijoje, Nyderlanduose, Vokietijoje), Artimuosiuose Rytuose (Izraelyje, Saudo Arabijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose), Šiaurės Amerikoje (JAV, Kanadoje).[8] Marokiečių nacija susideda iš Maroko arabų bei senųjų krašto gyventojų berberų. Vartoja arabų kalbą (marokiečių, hasanijų tarmės) bei berberų kalbas (šilhų, Rifo berberų, Vid. Atlaso). Tikintieji – musulmonai sunitai.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b8/Morocco_ethno_1973_all.svg/240px-Morocco_ethno_1973_all.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/25/Map_of_the_Moroccan_Diaspora_in_the_World.svg/240px-Map_of_the_Moroccan_Diaspora_in_the_World.svg.png)
Etnogenezė
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Marokiečių etnosas ėmė klostytis VII–XII a., kai arabų gentys, atkeliavusios tiek iš Šiaurės, tiek iš Pietų Arabijos ėmė maišytis su čiabuviais berberais. Iš dalies sutapo su Europoje tuo metu vartotu egzonimu – maurai. XI–XVII a. taip pat maišėsi su negridais, atsikėlusiais iš Vakarų Sudano. Nacionalinę konsolidaciją lėmė nuo XVII a. vid. turima centralizuota savivalda. XX a. pr. – vid. ją paskatino kovos prieš ispanų ir prancūzų kolonijinę valdžią.[9] XX a. vid. Maroko žydai buvo priversti emigruoti ir dabar gyvena diasporoje (Izraelyje, JAV, Prancūzijoje ir kt.).
Etnografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Tradicinį marokiečių kostiumą sudaro plati dželaba su kapišonu, kaip šiltas viršutinis rūbas dėvimi kaftanai ir burnusai. Tradicinis vyrų galvos dangalas – fesas (tarbušas). Moterys galvą dengia skarele arba dželabos kapišonu, apatinę veido dalį – ažūriniu hidžabu. Tracininė avalynė – sandalai (nailiai), ilgi minkšti bateliai (babušai).[9]
Svarbiausi verslai – žemdirbystė (javai, rugiai, kukurūzai, techninės kultūros), sodininkystė, daržininkystė. Gausiai auginami citrusiniai augalai ir alyvmedžiai. Yra klajoklių ir pusiau klajoklių genčių, auginančių kupranugarius ir kitus gyvulius. Amatai: puodininkystė, odininkystė, medžio raižyba, kilimų audimas,[8] kalyba (aukso, sidabro, plieno ir kt.), juvelyrika, baldų gamyba.[9]
Apie 50 % marokiečių gyvena miestuose, dirba pramonės, prekybos, paslaugų įmonėse. Išlieka paprotys namuose įrengti atskiras vyriškas ir moteriškas dalis. Gausi tautosaka: dainos, poetinės baladės malchun, andalūziška muzika (nuba).[8] Tradicinės marokietiškos muzikos ansamblį sudaro rebabas, ūdas, fleita (kasba arba nfiras).[9]
-
Marokietės, spaudžiančios argano aliejų
-
Gyvačių kerėtojai iš Marakešo
-
Marokiečių muzikantas
-
Marokiečių vaikai
-
Merginos iš Mhamido
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Répartition des étrangers par nationalité en 2011.
- ↑ "Población por comunidades y provincias, país de nacimiento, edad (Grupos quinquenales) y sexo"
- ↑ "90 secondes pour comprendre pourquoi beaucoup de Marocains sont venus s'installer en Belgique dès 1964".
- ↑ "Marocchini in Italia - statistiche e distribuzione per regione".
- ↑ "Statistical Abstract of Israel 2009 - No. 60 Subject 2 - Table No. 24"
- ↑ "CBS StatLine - Bevolking; generatie, geslacht, leeftijd en herkomstgroepering, 1 januari"
- ↑ [1]
- ↑ 8,0 8,1 8,2 Marokiečiai. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
- ↑ 9,0 9,1 9,2 9,3 Марокканцы,Энциклопедия «Народы и религии мира». Москва: Большая Российская Энциклопедия, 1999.