Alwida Antonina Bajor
Alvyda Antonina Bajor | |
---|---|
![]() | |
Gimė | 1942 m. gegužės 30 d. Vilnius |
Mirė | 2024 m. sausio 23 d. (81 metai) |
Palaidotas (-a) | Rokantiškių kapinėse[1] |
Veikla | žurnalistė, publicistė, rašytoja, dramaturgė, vertėja |
Alma mater | 1965 m. Vilniaus pedagoginis institutas |
Alvyda Antonina Bajor (lenk. Alwida Antonina Bajor; 1942 m. gegužės 30 d. Vilniuje – 2024 m. sausio 23 d.[1]) – Lietuvos žurnalistė, publicistė, rašytoja, dramaturgė, vertėja.[2]
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]1960 m. baigė Vilniaus V. Sirokomlės vidurinę mokyklą, 1965 m. – Vilniaus pedagoginiame institute polonistiką. 1964–2000 m. dirbo dienraščio „Czerwony Sztandar“ (nuo 1990 m. „Kurier Wileński“) korespondentė, Literatūros ir meno skyriaus vedėja. 1991–1994 m. radijo „Vilniaus varpas“ laidų lenkų k. redaktorė.[2] Nuo 1992 m. buvo žurnalo „Magazyn Wileński“ nuolatinė bendraautorė.[3]
Bendradarbiavo su periodiniais leidiniais „Lithuania“, „Kwartalnik Filmowy“, „Znad Wilii“, „Ateneum Wileńskie“, „Tygodnik Wileńszczyzny“, „Nasza Gazeta“, „Zesłaniec“, „Pro memoria“, „Veidas“, „Kinas“, „Katalikų pasaulis“, „7 meno dienos“. Lietuvos ir Lenkijos periodinėje spaudoje paskelbė per 2000 publikacijų,[2] taip pat straipsnius Poznanės, Lodzės, Saitmaos (Japonija) universitetų moksliniuose leidiniuose, Lenkijos nacionalinio atminimo, Witkacy instituto parengtuose monografijose.
Vertė lietuvių literatūrą, poeziją ir dramaturgiją į lenkų kalbą, buvo Vilniaus lenkų teatro grupių dramaturgė.[4]
Bibliografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Virsmas. Pokalbiai su Jonu Vaitkumi (1991),
- Perkūnas, Raudonasis ežeras (1995),
- Druskininkai ir apylinkės (1998),
- Mickevičiaus jaunystės kraštas (1998),
- Lenkų teatro studija Vilniuje (2012),
- Henriko Sinkevičiaus Tvano herojų pėdsakais (2016),
- Atsivėrė palei Vilnelę kalnas (2020).
Apdovanojimai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- Česlovo Milošo literatūrinė premija (1992);[2]
- Witoldo Hulewicziaus literatūrinė premija (2007);[2]
- Ordino „Už nuopelnus Lenkijos Respublikai“ Kavalieriaus kryžius (2018);[2]
- Fondo „Parama lenkams Rytuose“ apdovanojimas „Nusipelnęs lenkams Rytuose“ (2019).
Išnašos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ 1,0 1,1 Mirė publicistė, rašytoja, dramaturgė Alwida Antonina Bajor. 15min.lt. 2024-01-24. Nuoroda tikrinta 2024-01-24.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 Iš seno Vilniaus albumo. Bendruomeniukrastotyra.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-21.
- ↑ Alwida Antonina Bajor. Smka.lt. Nuoroda tikrinta 2021-05-21.
- ↑ Альвида Антонина Байор. www.kino-teatr.ru. Nuoroda tikrinta 2021-05-21.