Vértesi Arnold
Vértesi Arnold | |
Élete | |
Születési név | Viklida Arnold |
Született | 1834. augusztus 16. Eger |
Elhunyt | 1911. augusztus 1. (76 évesen) Budapest |
Sírhely | Fiumei Úti Sírkert |
Gyermekei | Vértesy Jenő |
Pályafutása | |
Jellemző műfaj(ok) | próza |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Vértesi Arnold témájú médiaállományokat. |
Vértesi Arnold, teljes nevén Vértesy Arnold Bernát Rafael, születési nevén Viklida Arnold (Eger, 1834. augusztus 16. – Budapest, 1911. augusztus 1.) író, újságíró és lapszerkesztő, a Kisfaludy Társaság és a Petőfi Társaság rendes tagja. Vértesy Jenő irodalomtörténetész és Vértessy Kornél mérnök apja, Vértesy Gyula újságíró és tanfelügyelő nagybátyja.
Élete
[szerkesztés]Viklida Antal, az egri tanítóképző igazgatója (családi nevét később Vértesire változtatta) és Rusbárszky Franciska fia. Iskoláit Miskolcon végezte. 1849 nyarán honvédként harcolt, részt vett a temesvári csatában. 1852-től a pesti egyetemen orvosi tanulmányokat folytatott, két évvel később azonban jogász lett.
Miután a Hölgyfutárban megjelent első novelláját kedvezően fogadták (A mór király, 1856), végleg az írói pályára szánta el magát. Megrendült egészsége miatt az 1860-as évek végén két évet Olaszországban pihenéssel töltött. Az 1870-es években visszanyert egészséggel és munkakedvvel folytatta írói pályáját. 1874. április 5-én Pesten, a Terézvárosban feleségül vette a nála 22 évvel fiatalabb Kuklay Annát.[1] 1879-ben a fővárosból Debrecenbe költözött, ahol a Debreceni Ellenőr című napilap szerkesztője, majd kiadó-tulajdonosa is volt. A Petőfi Társaság az alapításkor (1876), a Kisfaludy Társaság 1887-ben választotta tagjai sorába. 1888-ban írta hozzávetőleges számítás szerint ezredik novelláját, ez alkalomból Pesten a Petőfi Társaság, Egerben szülővárosa ünnepélyt rendezett. 1889. március 13-án Debrecenben, tizenöt évi házasság után elhunyt neje, Kuklay Anna. Miután Vértesi debreceni vállalkozásával tönkre ment, 1893-ban visszaköltözött a fővárosba és teljesen az irodalomnak élt; tevékeny részt vett az irodalmi mozgalmakban.
Elhunyt 1911. augusztus 1-jén délután fél 3-kor, életének 75. évében. Örök nyugalomra helyezték 1911. augusztus 3-án délután a Kerepesi úti temetőben a római katolikus egyház szertartása szerint.
Írói munkássága
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Vertesi_Arnold_s%C3%ADrja.jpg/220px-Vertesi_Arnold_s%C3%ADrja.jpg)
Hosszú írói pályáján körülbelül másfélezer novellát, sok történelmi és társadalmi regényt írt. Vérbeli elbeszélőnek bizonyult, a meseszövés érdekességében kevesen versenyezhettek vele kortársai közül. Történeteit erőltetés nélkül ontotta magából, elbeszéléseit könnyed hangvétellel adta elő. Arany János, akinek Koszorújába is írt, őt tartotta Jókai után a legjobban mesélni tudó magyar írónak.
Első elbeszélése megjelenésétől kezdve csaknem minden magyar lapnak munkatársa volt; tudott alkalmazkodni az uralkodó áramlatokhoz. Jókai hatása a népies romantika felé terelte, a vidéki életből merítette rajzainak tárgyát. 1867 után Gyulai Pál realisztikus törekvéseihez csatlakozott. Kiegyezés-kori dzsentri-alakjai ellenszenvesek, jellemzőik a kártya, az ivászat, az adósságok, a vagyon elherdálása. A lecsúszott egyének és típusok egész tömegét mutatta be, bizonyos egyoldalúsággal, hőseit többnyire csak felszínesen jellemezve. Az 1890-es évektől a nagyvárosi tematika és egy újabb, naturalista hangvétel jellemezte novelláit és regényeit. Korának egyik legtermékenyebb írója volt.
Munkái
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/V%C3%A9rtesi_Arnold_Isten%C3%A9rt_%C3%A9s_szabads%C3%A1g%C3%A9rt.jpg/220px-V%C3%A9rtesi_Arnold_Isten%C3%A9rt_%C3%A9s_szabads%C3%A1g%C3%A9rt.jpg)
- Történeti beszélyek. Pest, 1859. Két kötet.
- Az 1848-49. magyar hadjárat története. Írta Rüstow, ford. Pest, 1866. I. kötet. (A II. kötetet Áldor Imre fordította). REAL-EOD
- Széchenyi István és kora. Írta Falk Miksa. Ford. Pest, 1868. (Áldor Imrével együtt).
- Tíz beszély. Pest, 1868. Két kötet.
- A dicsőség tengeréből. Elbeszélések az 1848-49. szabadságharc korából. Pest, 1869.
- Világ folyása. Elbeszélések. Pest, 1870. Két kötet.
- Beszélyei. Budapest, 1874. Két kötet.
- Nero és az első keresztyén üldözés. Budapest, 1875.
- A Chancellor Írta Verne Gyula, ford. franciából. Budapest, 1875.
- A természet könyve. Bernstein. A német műve után ford. Budapest, 1875. (A 3., 4. és 5. füzeteit.).
- Julius Caesar története. Budapest, 1876.
- A Grant kapitány gyermekei. Írta Verne Gyula, ford. Budapest, 1876. Két kötet. (3. kiadás: 1899., 4. kiadás: 1905. Budapest).
- A svájci szabad köztársaság története. Budapest, 1877.
- Eltévesztett utak. Regény. Budapest, 1877.
- Híres utazók és híres utazások története. Írta Verne Gyula, ford. Budapest, 1877.
- Egy boldogtalan története. Daudet után ford. Budapest, 1877. (Névtelenül).
- A rőtszakállú Frigyes története. Budapest, 1878.
- III. Napoleon. Budapest, 1878.
- A fölkelő nap országa. Regényes utazás Japánban. Sok képpel. Budapest, 1878.
- A nyomorúság iskolája. Regény. Kiadta a Petőfi-társaság. Budapest, 1878.
- Fényes házasság. Regény. Budapest, 1878.
- Öngyilkosok. I. A kik életben maradnak. Debrecen, 1882. (Elbeszélések. 2. kiadás. Budapest, 1885.).
- A kuruc világból. Két elbeszélés. Debrecen, 1885.
- A jegyző kiassszony. Elbeszélés. Budapest, 1885.
- Páriák. Elbeszélések. Budapest, 1885.
- A debreceni diák. Budapest, 1885.
- Csiricsáry Bertalan úr ő méltósága. Regény. Budapest, 1887.
- A bojár leánya. Regény. Debrecen, 1888. Két kötet.
- Az ezredik novella. Budapest, 1888.
- Összes munkái. Ezer elbeszélés. Debrecen, 1888-91. 15 kötet (171 elbeszélés).
- A fecskefészek. Regény. Debrecen, 1890.
- Fürdőn. Regény. Budapest, 1895.
- Mézeshetek. Regény. Budapest, 1895.
- Mindhiába. Regény. Budapest, 1896.
- Az ugaros-karádi közbirtokosság. Regény. Budapest, 1896. Két kötet.
- Kisvárosi történetek. Budapest, év n.
- A királyi tanácsosék. Budapest, 1897.
- Előre. Regény. Budapest, 1899.
- Kadocsa Ákos. Regény. Neogrády Ákos rajzaival. Budapest, 1900.
- A szerencse fia. Regény. Budapest, 1901.
- Istenért és szabadságért. Regény. Budapest, 1901.
- Innen-onnan. Elbeszélések. Budapest, 1903.
- Varga Imre. Regény. Budapest, 1903 és 1908. Goró Lajos rajzaival.
- Fölfelé. Regény. Budapest, 1908.
Több munkáját lefordítottak németre, franciára és oroszra. Megpróbálkozott a színműírással is: Az áruló című színműve Kolozsvárt, az Irma úrfi Debrecenben került színre; a Budai Színkörben 1886. június 5-én adták elő.
Szerkesztette a Fekete Leves című élclapot (1861. december); a Harang című hetilapot (1862. február – április); a Divatcsarnok című szépirodalmi hetilapot (1863. január – július); a Képes Világ című hetilapot (1866. áprilistól 1870 végéig); a Magyarország és Nagyvilág című képes hetilapot (1867. április – 1870. november); szerkesztette és kiadta az Ország-Világ című szépirodalmi és ismeretterjesztő hetilapot (1870. december – 1872. január 1.); mint kiadó és tulajdonos szerkesztette a Debreceni Ellenőr című politikai lapot, mely hetenként ötször jelent meg (1878. október – 1893, utóbbi két évben a lap főszerkesztője volt); rövid ideig szerkesztette a Pesti Hirlapot is.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Pest-Terézvárosi r.k. plébánia házassági anyakönyve, 1874. év, 163. sorszám.
Források
[szerkesztés]- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XIV. (Telgárti–Zsutai). Budapest: Hornyánszky. 1914.
- Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
- Pintér Jenő. A magyar irodalom története: tudományos rendszerezés Budapest, 1930–1941; 7. kötet: A novella és regény fejlődése c. alfejezet (Arcanum Kiadó)
- szerk.: Sőtér István: Vértesi Arnold, A magyar irodalom története (4. kötet). Budapest: Akadémiai Kiadó, 493. o.. ISBN 963 05 1639 X 4. kötet (1965). Hozzáférés ideje: 2012. január 22.
- Saját és neje gyászjelentése