Változtatható nyilazású szárny
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/General_Dynamics_F-111A_061003-F-1234S-010.jpg/300px-General_Dynamics_F-111A_061003-F-1234S-010.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/F-14A_Tomcat_over_Iraq_during_Southern_Watch.jpg/300px-F-14A_Tomcat_over_Iraq_during_Southern_Watch.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/YF-14A_NAN2-71.jpg/300px-YF-14A_NAN2-71.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/NASA_AD-1_in_flight.jpg/300px-NASA_AD-1_in_flight.jpg)
A változtatható nyilazású szárny (vagy variaszárny) olyan repülőgépszárny, amelynél a szárny nyilazási szöge repülés közben előre-hátra állítható. Az erősen hátranyilazott szárny a nagy sebességű repülésnél, a kis nyilazási szög a kis sebességeken (jellemzően le- és felszállásnál) használatos. A gyakorlatban kizárólag szuperszonikus katonai repülőgépeken alkalmazzák.
Egy bonyolult szerkezet segítségével – nagy keménységű acélötvözetből készült forgócsapokon (ált. 2 db, oldalanként egy-egy db) – állítják a félszárnyak nyilazási szögét, lehetővé téve az üzemanyag-takarékos kis sebességű repülést és a szuperszonikus tartományok elérését egyazon repülőgéppel. Jellemzően a harmadik generációs harci repülőgépek szerkezete. Egyszerűbb megvalósítása esetén a félszárnyakat néhány, előre meghatározott nyilazási szögben lehet rögzíteni, a fejlettebb repülőgépeknél (például F–14 Tomcat) a repülőgép a félszárnyak minden nyilazási szögénél jelentős korlátozások nélkül repülhető, illetve az optimális nyilazási szöget a fedélzeti számítógép számítja ki és állítja be folyamatosan. A fegyverfelfüggesztő csomópontok félszárnyak alá helyezése viszonylag bonyolult, ezért ezt csak néhány repülőgépen (Panavia Tornado, F–111) alkalmazzák.
Visszatekintve ez a bonyolult konstrukció kudarcnak tekinthető, hiszen az ilyen kivitelben épült típusok: Mirage G, F–14, F–111, Tornado, MiG–23, MiG–27, Szu–17/20/22, Szu–24, B–1, Tu–22M, Tu–160 harci gépek nem tudtak szélesebb körben elterjedni magas beszerzési áruk és költséges fenntartásuk miatt, illetve repülési tulajdonságaik is elmaradtak az 1970-es évek második felétől megjelenő elektronikus kormányvezérlésű, trapézszárnyas és kacsa-elrendezésű új gépektől. A Boeing cég egyedüliként tervezett varia-szárnyú utasszállító repülőgépet (Project SST), ez azonban soha sem valósult meg.
Az aszimmetrikusan változtatható nyilazású szárny esetében egy egyenes szárny van a törzshöz egyetlen forgócsappal rögzítve, így a szárny elfordításával az egyik oldalon előre- a másikon hátranyilazott szárny jön létre. Ez szerkezetileg lényegesen egyszerűbb kialakítást tesz lehetővé, de bonyolult aerodinamikája miatt csak a kísérletekig jutottak el vele.
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]Külső hivatkozások
[szerkesztés]Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. |