Sashegyi Sándor
Sashegyi Sándor | |
Született | 1900. szeptember 21. Budapest |
Elhunyt | 1958. június 30. (57 évesen) Pomáz |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | régész |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Sashegyi Sándor témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Sashegyi Sándor, Stefán (Budapest, 1900. szeptember 21. – Pomáz, 1958. június 30.) hivatalnok, műkedvelő régész, Pilis-kutató.
Életrajza
[szerkesztés]Sashegyi Sándor 1900 szeptemberében egy munkáscsaládban született. Mint kisiskolás került Pomázra, itt végezte el az elemi iskolát és a polgári iskola két osztályát. Később a Ganz gyárban dolgozott esztergályosként, majd a Duna-Gőzhajózási Társasághoz került először mint hajófűtő, majd mint gépkezelő. 1937-ben rokkantsági nyugdíjat kapott, majd ezt követően kezdett el a régészettel foglalkozni. A Pilist és Pomáz környékét járta, régészeti lelőhelyek után kutatva. Telente pedig továbbképzése céljából a könyvtárakat járta, megtanult latinul is, hogy közvetlenül tudja olvasni a forrásokat. A régészeti lelőhelyekről rendszeresen tudósította a Magyar Nemzeti Múzeumot, s kilátogatott a környékbeli ásatásokra is. Lerajzolta a megtalált leleteket, s lehetőségei szerint próbálta azokat megóvni, vagy a múzeumnak eljuttatni.
1941-ben a pomázi Holdvilág-árokban egy általa Árpád fejedelemnek tulajdonított sírt fedezett fel.[1]
1943-tól vármegyei díjnok, majd járási régészeti megbízott lett, egészen a szentendrei Ferenczy Múzeum 1951. évi felállításáig. Ekkor, különböző személyi konfliktusok miatt átmenetileg munka nélkül maradt, majd a Ferenczy Múzeum alkalmazta, mellékfoglalkozású tudományos kisegítő munkaerőként. Ez idő alatt gondozta a pomázi gyűjteményt, és folytatta régészeti megfigyeléseit is.
1955-től Szentendrén mint restaurátor dolgozott. 1957 végén megbetegedett, a megfeszített munkában aláásott egészsége nem bírta tovább. 1958-ban már nem tudott dolgozni, és június 30-án elhunyt. Sírja Pomázon van, amelyen egy kőbaba található, amelyet Erdélyi István rajza alapján Szappanyos Béla és Kiss Imre faragott egy Holdvilág-árokból hozott kőtömbből. Nevét ma egy iskola viseli Pomázon. Kéziratos hagyatékát a Ferenczy Múzeum őrzi Szentendrén, míg hagyatékának egy másik felét a Magyar Nemzeti Múzeum vásárolta meg.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ „Amit Ősbudáról feltétlenül tudni érdemes… - Ujkor.hu”, Ujkor.hu, 2016. február 26. (Hozzáférés: 2018. február 14.) (hu-HU nyelvű)
Források
[szerkesztés]- A Holdvilágárok [1] Archiválva 2016. június 5-i dátummal a Wayback Machine-ben
- panoramio.com
- Sashegyi Sándor. Magyar Életrajzi Index. Petőfi Irodalmi Múzeum (Hozzáférés: 2015. november 16.)
További információk
[szerkesztés]- Magyar múzeumi arcképcsarnok. Főszerk. Bodó Sándor, Viga Gyula. Bp., Pulszky Társaság-Tarsoly Kiadó, 2002.