Nîmes
Nîmes | |||
![]() | |||
Az amfiteátrum | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Okcitánia | ||
Megye | Gard | ||
Polgármester | Jean-Paul Fournier (2014–2020) | ||
INSEE-kód | 30189 | ||
Irányítószám | 30000, 30900 | ||
Körzethívószám | 466 | ||
Testvérvárosok | Lista
| ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 148 104 fő (2021. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 897 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 21–215 m | ||
Terület | 161.85 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Nîmes weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Nîmes témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Nîmes (Okcitán nyelv provanszál dialektusában: Nimes) nagyváros Franciaország déli részén. Okcitánia régió Gard megyéjének székhelye (prefektúra). Franciaország Rómájának is nevezik, köszönhetően az ókorból megmaradt számos műemléknek. Franciaország kulturális és történelmi városa címet viseli.
Története
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/N%C3%AEmes%2C_Centre_ville.jpg/210px-N%C3%AEmes%2C_Centre_ville.jpg)
A római hódítások idején már jelentős város volt, az itt élő voluscusok népe által szentnek tartott forrás mentén több település is volt. Az első római telepesek az egyiptomi hadjáratok veteránjai voltak. A városban ugyanis olyan jelképeket találtak, amelyek leláncolt krokodilt ábrázoltak, s még az itt vert pénzen is ez volt látható, márpedig ez a Krisztus születése előtt néhány évtizeddel megvívott egyiptomi hadjáratok jelképe volt, s ma a város címerében is szerepel, egy pálmafával együtt.
A római város igen gyorsan fejlődött. Fallal vették körül, szabályos terv alapján építkeztek, hatalmas amfiteátrumot, számos templomot, középületeket emeltek. Hatalmas vízvezeték hozta ide a hegyek közül a vizet, s a város lakosainak a száma meghaladta a 20000-et. Ókori nevén Nemausus Hadrianus császár uralkodása idején tovább gyarapodott. A római birodalom széthullása, a barbárok támadása azonban súlyos károkat okozott. A vizigótok, majd a szaracénok például várrá alakították át az amfiteátrumot, leromboltak sok építményt. A 10. század végére ismét éledezni kezdett a város, de a 13. században lakói az albigensekhez csatlakoztak, és városukat a hadjárat vezére, IV. Simon de Montfort elfoglalta, igaz áldozatok nélkül.
Három évszázaddal később viszont a vallásháborúk viselték meg a várost. A lakosság nagy része csatlakozott a hugenottákhoz, akik jóval az emlékezetes Szent Bertalan éj előtt 200 katolikust, főleg papokat, szerzeteseket mészároltak le 1567 szeptemberében, Szent Mihály napján. Következett a megtorlás, a háborúk korszaka, s még a forradalom idején is a vallás osztotta meg a város lakóit: a katolikusok royalisták voltak, a protestánsok a forradalom hívei.
Nîmes mégis fejlődött, gazdaságilag a környező vidék központja lett, kialakult ipara s kulturális téren is jelentős szerepe volt, már 1682-ben létrejött a helyi művészeti és tudományos akadémia. A 19. század közepe óta pedig a város a dél-franciaországi bikaviadalok központja. A Feria, a pünkösd napjaiban sorra kerülő idénynyitó viadal hatalmas ünnep, az őszi Corrida nem kevésbé, ezekre turisták ezrei sereglenek a városba.
Demográfia
[szerkesztés]
|
|
Látnivalók
[szerkesztés]- Arénes – a régi római amfiteátrum, ez a legépebben fennmaradt az országban, az i. e. 1. században épült, kívülről több szintben elrendezett, dór oszlopokkal szegélyezett hatvan árkád övezi. Az épület belsejében a lépcsőzetes nézőtér 34 lépcsősorán 24 000 nézőnek van hely. A küzdőteret nem vette körül magasabb védfal, vagyis minden bizonnyal itt inkább csak gladiátorok küzdöttek egymással, állatviadalokra nem került sor, az arénában rendeztek még kocsiversenyeket, és mivel a küzdőteret vízzel is fel lehetett tölteni, vízi játékokat is. A négy bejárata előtt a régészek falak maradványait tárták fel, ezek közül egyes falrészletek a római városfal maradványai, de a többi későbbi eredetű, amikor várrá alakították át védfalak építettek elé és a boltíveket is befalazták. Később lakásokat alakítottak ki, s ezeket csak az 1900-as évek végén számolták fel. A 19. század közepén rendeztek itt bikaviadalokat először. Napjainkban itt is tartanak operaelőadásokat, éppúgy, mint az olaszországi Verona arénájában. Mivel 1988 óta télire befedik, egész éven át hasznosítani tudják.
- Esplanade de Gaulle – egy nagy kiterjedésű park, ennek közepén áll a Fontaine Pradier, a város egyik múlt századi emléke, amelyben a Rhone, a Gardon jelképes figurája és több más szimbolikus figura veszi körül a várost jelképező nőalakot.
- Église St.-Paul – a 19. században emelt templom.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/MaisonCarr%C3%A9e.jpeg/220px-MaisonCarr%C3%A9e.jpeg)
- Maison Carrée – Augustus császár idejéből származó templom, a téglalap alakú épület 26 méter hosszú, 15 méter széles és 17 méter magas. Lépcső vezet fel a 30 korinthoszi oszloppal övezett épülethez, tíz oszlop veszi körül a nyitott előcsarnokot, a többi oldalt és hátul övezi a fallal elhatárolt belső templomot, amelybe széles kapun át lehet belépni. A napjainkig épen maradt templom, a birodalom bukása után volt katolikus és protestáns templom, közhivatal, magánlakás, egy időben még istállónak is használták, s volt olyan terv, hogy lebontják és Versailles-ba szállítják. 1816-ban viszont műemlékké nyilvánították, és helyreállították. Ma itt van a Musée des Antiques, ahol a régészeti feltárások legértékesebb leleteit állították ki, például egy nagyméretűm Apollón-szobrot.
- Carré des Arts – az 1990-es években felépült üvegpalota. Norman Foster brit építőművész alkotás. Az épületben modern képzőművészeti kiállítótermet és könyvtárat rendeztek be.
- Jardin de la fontaine – egy park, amely a Nemau-forrás körül jött létre, a rómaiak előtti időkben itt élők szent helyként tisztelt forrás a birodalom idején a város egyik jelentős vízforrása, a régészeti feltárások római fürdőt is találtak a közelben. Ugyancsak a parkban található a Temple de Diane, ami egy a 2. században épült templomrom.
- Tour Magne – a Mont Cavalier dombon álló, 34 méter magas torony, amely a római várost védelmező erődrendszerhez tartozott, több mint 30 bástyatornya volt.
- Castellum – egy, a város vízellátását szabályozó hatalmas kör alakú medence. A római időkből származó építményhez futott be az a római vízvezeték, amely 50 kilométer távolságról szállította a napi 20000 köbméternyi vizet. Ebből a medencéből osztották el az ivóvizet a városnegyedek között, ahova 40 centiméter átmérőjű, ólomból készült csővezetéken jutott el.
- Nîmes fellegvára – 1687-ben építették, hogy a királyi helyőrség felügyelet alatt tarthassa onnan a túlnyomórészt protestáns város lakóit.
- Porte d’Auguste – a római városfal hatalmas kapuja.
- Cathédrale Notre-Dame et St-Castor – a 12. századi templomot az idők folyamán többször jelentősen átalakították.
- Musée du Vieux Nîmes – a püspöki palotában helyet kapó városi múzeum.
Testvérvárosok
[szerkesztés]Preston (1955)
Verona (1968)
Braunschweig (1962)
Prága (1967)
Frankfurt (Oder) (1976)
Salamanca (1979)
Risón Lecijón (1986)
Meknesz (2005)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Populations légales 2021
További információk
[szerkesztés]- A városi tanács hivatalos honlapja
- Tucatnyi csecsemősírt találtak egy francia ásatáson (MTI/Hvg.hu, 2019-08-28)