Jens Stoltenberg
Jens Stoltenberg | |
![]() | |
Született | 1959. március 16. (65 éves)[1][2][3][4][5] Oslo[6][3] |
Állampolgársága | norvég |
Nemzetisége | norvég |
Házastársa | Ingrid Schulerud (1987. augusztus 14. – )[7] |
Gyermekei | két gyermek: Catharina Stoltenberg |
Szülei | Karin Heiberg Thorvald Stoltenberg |
Foglalkozása |
|
Tisztsége |
|
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
Politikai pályafutása | |
Párt | Munkáspárt (1973–)[3] |
A NATO 15. főtitkára | |
Hivatali idő 2014. október 1. – 2024. szeptember 30. | |
Előd | Anders Fogh Rasmussen |
Utód | Mark Rutte |
A Norvég Királyság miniszterelnöke | |
Hivatali idő 2005. október. 17. – 2013. október 16. | |
király | V. Harald |
Előd | Kjell Magne Bondevik |
Utód | Erna Solberg |
A Norvég Királyság miniszterelnöke | |
Hivatali idő 2000. március 3. – 2001. október 19. | |
király | V. Harald |
Előd | Kjell Magne Bondevik |
Utód | Kjell Magne Bondevik |
![]() | |
Jens Stoltenberg aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Jens Stoltenberg témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Jens Stoltenberg ( hallgat) (Oslo, 1959. március 16. –)[25] norvég közgazdász, politikus, 2014-től a NATO főtitkára. Korábban a norvég Munkáspárt (Ap) elnöke, valamint 2000 és 2001, illetve 2005 és 2013 között Norvégia miniszterelnöke volt.
Pályafutása
[szerkesztés]Közgazdasági végzettséget szerzett az Oslói Egyetemen. 1979 és 1981 között az Arbeiderbladet nevű lapnál dolgozott részmunkaidős újságíróként. 1985 és 1989 között az Arbeidernes Ungdomsfylking (AUF), a Norvég Munkáspárt ifjúsági szervezete elnöke volt. 1989-től 1990-ig a norvég statisztikai hivatalnál dolgozott és az Oslói Egyetemen közgazdaságtant oktatott. Ezután 1992-ig a munkáspárt oslói szervezetének elnöke volt, majd a párt alelnöke lett.[25]
1990-1991 között a környezetvédelmi tárca államtitkára volt. 1993-ban választották először a Storting tagjává. 1993-1996 között kereskedelmi és energiaügyi miniszter volt Gro Harlem Brundtland kormányában. Ezután 1996 és 1997 között pénzügyminiszter volt Thorbjørn Jagland miniszterelnöksége alatt.[25]
Első miniszterelnöki időszaka
[szerkesztés]2000-ben kormányt alakított, de reformjai (a jóléti állam modernizálása, beleértve több állami vállalat privatizációját) saját pártján belül is viszályt szültek. A 2001-es választásokon a párt minden idők legrosszabb eredményét érte el (24%). Ez éles rivalizáláshoz vezetett Stoltenberg és Thorbjørn Jagland között, melyből előbbi került ki győztesen.
Második miniszterelnöki időszaka
[szerkesztés]A 2005-ös választáson lényegesen jobb eredményt ért el a Munkáspárt, így Stoltenberg 2005. október 17-én koalíciós kormányt alakíthatott.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Jens_stoltenberg1.jpg/300px-Jens_stoltenberg1.jpg)
A 2009-es parlamenti választás csekély többséggel, de megerősítette pozíciójában a vörös–zöld koalíció élén álló Stoltenberg-t, akit több vezető skandináv lap is a választás nagy győztesének nevezett, mivel pártja támogatottságát 35%-ra növelte. Fő céljának a munkanélküliek és kisebbségiek társadalomba való beemelését nevezte. A kampányban relatíve új közösségi oldalakat (Facebook, Twitter) és tudatos retorikát is felhasznált. A győzelemhez hozzájárult a 2005 óta hivatalban levő kormány hatékony válságkezelése, Stoltenberg népszerűsége és a jobboldal töredezettsége is.[26][27]
A 2011-es norvégiai terrortámadások után Stoltenberg azt mondta, hogy az erőszakra adott válasz „több demokrácia, több nyitottság”.[28]
2011. december 14-én a 100. évforduló alkalmából ő és kísérete a Déli-sarkon emlékezett meg az első sikeres expedícióról.[29]
A 2013. szeptember 9-én tartott parlamenti választásokon pártja kapta a legtöbb szavazatot, ám koalíciós partnereivel sem szerzett elég mandátumot a kormányalakításhoz. Ezért Stoltenberg a költségvetés benyújtása után 2013. október 16-i hatállyal lemondott hivataláról. Utóda Erna Solberg a konzervatív Höyre párt vezetője lett.[30]
NATO-főtitkárként
[szerkesztés]2014. márciusban a NATO Észak-atlanti Tanácsa a szervezet főtitkárává nevezte ki Anders Fogh Rasmussent követően. Stoltenberg 2014. október 1-jén lépett hivatalba.[31] Eredetileg négy évre választották, majd 2017-ben és 2019-ben is újabb két-két évre újraválasztották.[32]
2022-ben a Norvég Központi Bank elnökévé nevezték ki.[33] Eredetileg az év őszén foglalta volna el új posztját azonban az orosz–ukrán háború miatt újabb egy évre újraválasztották a NATO főtitkárának, új pozíciójáról így lemondott. 2023-ban újabb egy évre újraválasztották.[34]
NATO-főtitkári tevékenységét a Donald Trump amerikai elnök hivatali ideje alatt az európai szövetségesekkel való, védelmi költségvetésekről szóló vita alatti sikeres közvetítés időszakát tekintve általában pozitívan ítélik meg.
Családja
[szerkesztés]Édesapja Thorvald Stoltenberg politikus, Norvégia volt külügy- és honvédelmi minisztere. Édesanyja Karin Stoltenberg (sz. Heiberg) szintén politikus, több kormányban államtitkár. Felesége Ingrid Schulerud diplomata; két gyermekük van.[25]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2015. július 21.)
- ↑ Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b c d https://www.stortinget.no/no/Representanter-og-komiteer/Representantene/Representantfordeling/Representant/?perid=JES&tab=Biography, 2019. augusztus 29.
- ↑ Brockhaus (német nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Roglo
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2015. július 21.)
- ↑ MADS A. ANDERSEN – LARS JOAKIM SKARVØY: Stoltenberg vil ikke vurdere om forloveren må gå. Verdens Gang, 2012. augusztus 16. (Hozzáférés: 2023. január 5.)
- ↑ http://www.europeiskungdom.no/omoss/arets-europeer/
- ↑ https://peergynt.no/gallery/arets-peer-gynt/
- ↑ https://krogerup.dk/om-krogerup/hal-koch-prisen/
- ↑ http://www.kongehuset.no/binfil/download2.php?tid=133159
- ↑ https://www.cdm.me/english/vujanovic-awarded-medal-montenegro-stoltenberg/
- ↑ https://president.ee/et/teenetemargid/teenetemarkide-kavalerid/30924-jens-stoltenberg
- ↑ https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAD/a8cc4243316411e98893d5af47354b00?positionInSearchResults=11&searchModelUUID=9656b006-686f-4285-86f2-971954ea25e0
- ↑ https://www.nrk.no/nyheter/jens-stoltenberg-far-sonstebyprisen-1.16217002
- ↑ Mikal Hem: Stoltenberg fikk Kissinger-pris (bokmål norvég nyelven), 2023. november 13. (Hozzáférés: 2024. augusztus 29.)
- ↑ https://www.vg.no/nyheter/innenriks/i/8Jy7v2/jens-stoltenberg-er-aarets-navn
- ↑ https://e-seimas.lrs.lt/portal/legalAct/lt/TAD/987369d311fe11eea9b3de7dd350a34e?positionInSearchResults=0&searchModelUUID=c7c6a594-ef0c-4102-a66d-e2f34d5e1a79
- ↑ https://www.president.gov.ua/documents/5562023-48201
- ↑ https://www.atlantik-bruecke.org/events/eric-m-warburg-preisverleihung-fuer-jens-stoltenberg/
- ↑ https://www.belganewsagency.eu/nato-secretary-general-receives-belgiums-highest-honour
- ↑ https://www.vestnesis.lv/op/2024/97.14
- ↑ https://www.idnes.cz/zpravy/domaci/pavel-rad-tgm-generalni-tajemnik-jens-stoltenberg.A240528_114036_domaci_vlc
- ↑ Hilde Nilsson Ridola: Jens Stoltenberg fikk presidentens frihetsmedalje (bokmål norvég nyelven), 2024. július 10. (Hozzáférés: 2024. augusztus 29.)
- ↑ a b c d Carol Brennan: Jens Stoltenberg (angol nyelven). Encyclopedia of World Biography. (Hozzáférés: 2011. december 15.)
- ↑ Norvégia 2009: választás és törésvonalak (magyar nyelven). Kitekintő, 2009. szeptember 29. [2010. október 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. december 15.)
- ↑ Maradnak a norvég vörös-zöldek. Kitekintő, 2009. szeptember 15. [2009. október 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. október 28.)
- ↑ Norway will stand firm, says PM Jens Stoltenberg. BBC News, 2011. július 27.
- ↑ -40 fokon emlékeztek meg Amundsen 100 évvel ezelőtti siker
- ↑ HVG, 2013.10.14.
- ↑ „Nato names Stoltenberg next chief”, BBC News, 2014. március 28.. [2014. március 30-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2014. október 1.)
- ↑ Meghosszabbították Jens Stoltenberg mandátumát | Híradó (hu-HU nyelven). hirado.hu. (Hozzáférés: 2023. július 13.)
- ↑ Stoltenberg geht: Nato sucht mitten in Russland-Krise neuen Generalsekretär (német nyelven). Die Presse, 2022. február 4. (Hozzáférés: 2022. február 4.)
- ↑ 2024 októberéig meghosszabbították Jens Stoltenberg Nato-főtitkári megbízatását (magyar nyelven). telex, 2023. július 4. (Hozzáférés: 2023. július 13.)
Források
[szerkesztés]- ↑ HVG, 2013.10.14.: Lemondott a norvég miniszterelnök. HVG Online, 2013. október 14. (Hozzáférés: 2014. október 2.)
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Jens Stoltenberg című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- Norvégia 2009: választás és törésvonalak Kitekintő 2009. szeptember 29.
Elődje: Kjell Magne Bondevik |
Norvégia miniszterelnöke 2000–2001 |
Utódja: Kjell Magne Bondevik |
Elődje: Kjell Magne Bondevik |
Norvégia miniszterelnöke 2005 – 2013 |
Utódja: Erna Solberg |