Állambiztonsági Minisztérium (NDK)
Ez a szócikk nem tünteti fel a független forrásokat, amelyeket felhasználtak a készítése során. Emiatt nem tudjuk közvetlenül ellenőrizni, hogy a szócikkben szereplő állítások helytállóak-e. Segíts megbízható forrásokat találni az állításokhoz! Lásd még: A Wikipédia nem az első közlés helye. |
Állambiztonsági Minisztérium (Ministerium für Staatssicherheit) | |
![]() | |
![]() | |
Egyéb nevek | STASI |
Mottó | Schild und Schwert der Partei (A párt pajzsa és kardja) |
Alapítva | 1950. február 9. |
Megszűnt | 1990. január 13.[1] |
Székhely | Kelet-Berlin, NDK |
Nyelvek | német |
Vezető |
|
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Állambiztonsági Minisztérium témájú médiaállományokat. |
Az Állambiztonsági Minisztérium (Ministerium für Staatssicherheit, röviden Stasi, kiejtve stázi) a Német Demokratikus Köztársaság állambiztonságért felelős központi államigazgatási szerve volt.
Története
[szerkesztés]Szervezésének és működésének modelljét a szovjet Állambiztonsági Minisztérium (MGB, a KGB elődszervezete) szolgáltatta, hasonlóan más szocialista államok ugyanilyen célú szerveihez, amilyen Magyarországon az 1956-ban megszűnt Államvédelmi Hatóság volt. A kommunista állampárt, a Német Szocialista Egységpárt legfelsőbb vezetésének irányítása alá tartozott, vezetője mindig tagja volt a párt Központi Bizottságának, és szinte mindig a Politikai Bizottságnak is. Ezt fejezte ki a minisztérium mottója is: Schild und Schwert der Partei („A párt pajzsa és kardja”). A Stasi feladatai közé tartozott többek között az államhatár őrzése, a belső karhatalmi és a különféle titkosszolgálati feladatok ellátása, így különösen a belső politikai elhárítás, vagyis a politikai rendőrség működtetése.
Levéltára (BStU)
[szerkesztés]Az egykori állambiztonsági szolgálat iratanyagát a BStU[2] (Bundesbeauftragte für die Unterlagen des Staatssicherheitsdienstes der ehemaligen Deutschen Demokratischen Republik) őrizte 1991–2021 között. 2021-ben az intézmény beleolvadt a Bundesarchivba (szövetségi állami levéltár), anyaga továbbra is hozzáférhető és kutatható.[3]
További információk
[szerkesztés]- John O. Koehler: Stasi. A keletnémet titkosszolgálat feltáratlan története; ford. Czapp Erzsébet; Hamvas Intézet, Bp., 2005 (Arc és álarc)
- Anna Funder: Stasiország; ford. Őri Péter; Reader's Digest, Bp., 2011 (Életek és sorsok)
- Werner Stiller: Az ügynök. Életem három titkosszolgálatnál; ford. Malyáta Eszter; Nyitott Könyvműhely, Bp., 2011
- Anna Funder: Stasiország; ford. Daróczi Péter; Európa, Bp., 2014
- Jobst Ágnes: A Stasi működése Magyarországon. A keletnémet és a magyar állambiztonság kapcsolata, 1955–1989; Jaffa, Bp., 2015
- Slachta Krisztina: Megfigyelt szabadság. A keletnémet és a magyar állambiztonsági szervek együttműködése a Kádár-kori Magyarországon, 1956–1990; Kronosz–ÁBTL, Pécs–Bp., 2016[4]
- Slachta Krisztina: A múlt jövője. A berlini Stasi-iratokat őrző levéltár, a BStU jövőjére vonatkozó tervek, elképzelések, viták; in: Sed intelligere. Tanulmányok a hatvanöt éves Gyarmati György tiszteletére; szerk. Slachta Krisztina, Bánkuti Gábor, Vonyó József; Kronosz, Pécs, 2016
- Slachta Krisztina: "Rokonlátogatók". A magyarországi németek kapcsolatainak állambiztonsági ellenőrzése. Egy ellenségkép története. Elemzés és források; Kronosz–ÁBTL, Pécs–Bp., 2020 (ÁBTL monográfiák)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ http://www.bstu.bund.de/DE/Wissen/DDRGeschichte/Revolutionskalender/Januar-1990/januar90_node.html
- ↑ https://www.stasi-unterlagen-archiv.de/en/
- ↑ Cseh Gergő Bendegúz: Auf Wiedersehen, BStU! Egy legendás intézmény hagyatéka; in: Betekintő, 2021/2.
- ↑ http://real.mtak.hu/63315/1/A_mult_jovoje_GyGy_kotet_tan_p_385_396_u.pdf