הבריחה מאלקטרז
![]() | |
כרזת הסרט | |
מבוסס על | הספר "הבריחה מאלקטרז" |
---|---|
בימוי | דון סיגל |
הופק בידי | דון סיגל |
תסריט | ריצ'רד טאגל |
עריכה | ג'ואל קוקס |
שחקנים ראשיים |
קלינט איסטווד פטריק מקגוהן פרד וורד |
מוזיקה | ג'רי פילדינג |
צילום | ברוס סורטיז |
מדינה | ארצות הברית |
חברת הפקה | מאלפאסו הפקות |
חברה מפיצה | סרטי פרמאונט |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 22 ביוני 1979 |
משך הקרנה | 112 דקות |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה |
סרט פעולה, סרט דרמה, סרט כלא, סרט שמבוסס על ספרים ![]() |
תקציב | 8 מיליון דולר |
הכנסות באתר מוג'ו |
![]() |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
הבריחה מאלקטרז (אנגלית: Escape from Alcatraz) הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא בשנת 1979, בכיכובו של קלינט איסטווד ובבימויו של דון סיגל. הסרט מתאר את בריחתם המורכבת של פרנק מוריס והאחים ג'ון וקלרנס אנג'לין, מאחד מבתי הכלא השמורים בארצות הברית, אלקטרז, השוכן על אי הסמוך לסן פרנסיסקו. הסרט נוצר בעקבות ספר באותו השם, המבוסס על מקרה אמיתי ונדיר, בשנת 1962, בו ברחו שלושה אסירים מאלקטרז(אנ'). הם הוכרזו כנעדרים[1].
עלילה
[עריכת קוד מקור | עריכה]פרנק מוריס (קלינט איסטווד) מגיע אל הכלא השמור אלקטרז, לאחר שברח מספר פעמים מבתי כלא אחרים שבהם שהה. הוא מובא תחילה לפגישה עם ראש הסוהרים בכלא (פטריק מקגוהן), שמבהיר לו כי אף אסיר לא הצליח עד כה להימלט מאלקטרז. מוריס פוגש את ידידיו מהעבר, האחים ג'ון וקלרנס אנג'לין (פרד וורד וג'ק ת'יבו), ומתיידד עם מספר אסירים. מוריס מסתבך בריב אלים עם האנס וולף (ברוס מ. פישר), ומגלה כי ראש הסוהרים מתעמר בחבריו האסירים: הוא אוסר על "דוק" הזקן (רוברט בלוסום) לצייר לאחר שצייר דיוקנאות של סוהרים ומשמיד את החרצית אותה הוא מגדל; וגורם ל"ליתמוס" להתנפל עליו ולסבול בעקבות זאת מהתקף לב. ראש הסוהרים מזכיר בקרירות למוריס כי חלק מהאנשים לא נועדו לעזוב את אלקטרז בחיים.
מוריס מגלה כי הבטון סביב הסורגים בתאו חלש יחסית, וכי ניתן לפורר אותו בהדרגה. הגילוי מתפתח לתכנון תוכנית בריחה מאלקטרז. הוא משתף בתוכנית את האחים אנג'לין ואת האסיר בתא השכן, צ'רלי באטס (לארי הנקין). בשבועות שלאחר מכן הם מתחילים לחפור בקירות התא באמצעות כפות, ולבנות רפסודה מאולתרת באמצעות מעילי גשם. ביום הבריחה, באטס מתעצבן מאוד ולא בורח יחד איתם. מוריס והאחים אנג'לין בורחים מהכלא ומשייטים מחוץ לאי באמצעות הרפסודה שבנו.
הבריחה מתגלה למחרת בבוקר, והסוהרים מנהלים מצוד נרחב אחר הבורחים. לאחר שלא נמצאו, מעדיף ראש הסוהרים להניח כי הם טבעו בים. מאוחר יותר הוא מגלה חרצית על חופי האי אנג'ל הסמוך, וזורק אותה לים לאחר שנאמר לו כי חרציות לא גדלות באופן טבעי בחוף זה.
ביקורות
[עריכת קוד מקור | עריכה]הסרט זכה לביקורות חיוביות, ונחשב לאחד הסרטים הטובים והפופולריים ביותר שיצאו בשנת 1979.[2] הוא קיבל 95% ביקורות חיוביות באתר "Rotten Tomatoes".[3]
בשבוע הראשון ליציאתו, הוקרן הסרט ב-814 בתי קולנוע בארצות הברית, וזכה להכנסות של יותר מ-5 מיליון דולר. לאורך השנים הכניס הסרט כ-43 מיליון דולר.[4]
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]"הבריחה מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"הבריחה מאלקטרז", באתר נטפליקס
"הבריחה מאלקטרז", באתר AllMovie (באנגלית)
"הבריחה מאלקטרז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
"הבריחה מאלקטרז", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "הבריחה מאלקטרז", באתר Metacritic (באנגלית)
- "הבריחה מאלקטרז", באתר אידיבי
"הבריחה מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ מתוך 36 האסירים שניסו לברוח מאלקטרז, במהלך 29 השנים שבהן הוא שימש כבית סוהר פדרלי, 23 נתפסו, שישה נורו ונהרגו, שניים טבעו וחמישה (מוריס, האנגלינים ותיאודור קול ורלף רו) נחשבים כנעדרים שכנראה טבעו. ראו את הערך האנגלי (אנ')
- ^ Most Popular Feature Films Released In 1979, באתר IMDb
- ^ הבריחה מאלקטרז, באתר "Rotten Tomatoes"
- ^ הבריחה מאלקטרז, באתר Box Office Mojo