Fluoresceïna
Aparença
![]() | |
Substància química | tipus d'entitat química ![]() |
---|---|
Massa molecular | 332,068 Da ![]() |
Rol | fluorocrom i agent de contrast ![]() |
Estructura química | |
Fórmula química | C₂₀H₁₂O₅ ![]() |
![]() | |
SMILES canònic | |
Identificador InChI | Model 3D ![]() |
Propietat | |
Punt de fusió | 320 °C ![]() |
Punt de descomposició | 290 °C ![]() |
La fluoresceïna és una molècula orgànica fluorescent (fluoròfor) utilitzada habitualment en microscòpia, en un tipus de làser de colorant com a medi actiu i en serologia i medicina forense per detectar taques de sang. La fluoresceïna té un màxim d'aborció de llum a la longitud d'ona de 490 nm i un màxim d'emissió a 514 nm (en aigua).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Fluorescein.jpg/220px-Fluorescein.jpg)
La seva sal sòdica s'anomena uranina; és un sòlid cristal·lí, groc, soluble en alcohol i aigua. És emprada per a tenyir de groc la llana i la seda.[1]
Referències
[modifica]- ↑ «Fluoresceïna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Enllaços externs
[modifica]- «Fluoresceïna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.